Bylo nebylo žili kdysi 3 bratři, kteří spolu 1 dne za soumraku
kráčeli po osamělé klikaté cestě.
Po nějaké době došli bratří k řece příliš hluboké na to, aby
ji přebrodili a příliš nebezpečné na to, aby ji
přeplavali, byly ale zběhlí v umění kouzel a čar.
Jen tedy mávli hůlkami a nad zrádou vodou se okamžitě objevil
most. Byli už v polovině řeky, když
náhle spatřili, že jim v cestě stojí jakási osoba zahalená v
kápy. A smrt k nim promluvil,
rozezlilo jí, že přišla o 3 nové oběti, protože většina poutníků
se v řece utopila smrt. Byla však prohnaná na oko 3.
Bratrům poblahopřála k umění kouzlit a prohlásila, že tím,
jak chytře se vyhnuli jejím nástrahám, si každý z nich
vysloužil odměnu nejstarší z bratří, který byl povahy velice
zvárlivé a bojechtivé požádal o hůlku, jež by měla větší
kouzelnou moc než kterákoliv jiná.
O hůlku snížejí majitel zvítězí v každém souboji o hůlku vhodnou
kouzelníka, který přemohl smrt i přešla smrt k černému
bezurostoucímu na břehu řeky z větve visící nad hlavou stvořila
hůlku a dala jí nejstaršímu bratrovi. 2 bratr, který byl
povahy pyšné a domýšlive, si usmyslel smrt ještě víc pokořit
i požádal ji o schopnost přivolávat zemřelé z její moci
zpět k životu. I sebrala smrt z říšního břehu.
Kámen dala ho 2 bratrovi a řekla mu, že ten kámen dokáže navrátit
mrtvému život. Potom se smrt zeptala 3 bratra
co on by si přál? Nejmladší bratr byl z těch tří
nejskromnější a také nejchytřejší a smrti
nedůvěřoval. Požádal ji tedy, aby mu dala
něco, co by mu dovolilo opustit. Místo, kde se spolu setkali,
aniž bude 100 vydat se za ní a smrt mu velice neochotně
věnovala svůj neviditelný plášť pak ustoupila stranou a
propustila 3 bratry na další pouť i vykročili vzrušeně si
povídali o zažitém dobrodružství a kochali se dary, jež od smrti
dostali. Uplynul jistý čas a bratři se
rozdělili. Každý z nich se vydal vlastní
cestou, nejstarší putoval další týden a možná ještě déle až
došel do vzdálené vesničky a vyhledal v ní kouzelníka, s nímž
byl vepři, jelikož byl ozbrojen bezovou hůlkou, nemohl jejich
souboj skončit jinak než jeho vítězství.
Poté nejstarší bratr nechal mrtvého nepřítele ležet na
podlaze a odešel do hostince, kde se pyšnil a chvástal mocnou
hůlkou, jíž vydobyl na samotné smrti a prohlašoval se za
neporazitelného. Ještě téže noci se k loži
nejstaršího bratra opojeného vínem potichu přikradl jiný
kouzelník, zloděj spícímu hůlku sebral a aby se ochránil před
jeho pomstou, podřízl mu hrdlo. A tak se smrt zmocnila 1 s
bratří 2. Bratr zatím doputoval z cest do
vlastního domu, v němž žil úplně sám.
Doma vytáhl z kapsy kámen, jímž bylo možné povolat mrtvé zpět na
svět a třikrát jim otočil v ruce.
Na to se před ním k jeho údivu a radosti objevila ta, o níž kdysi
doufal, že bude jeho ženou leč v pře mladém věku zemřela.
Dívka však zůstala smutná a chladná, jako by jí od něj dělil
neviditelný závod. Ať se vrátila do světa
smrtelníků, nepatřila do ní doopravdy a velice trpěla.
Trvalo to dlouho, předloho až prostřední bratr dohnán
beznadějnou touhu k šílenství vztáhl na sebe ruku, aby mohl
být skutečně s ní. A tak se smrt zmocnila 2 s
bratří dlouhá léta pátrala smrt i po 3 z bratří leč nikdy ho
nevypátrala teprve, když tento nejmladší dosáhl uctihodného
věku svlékl si konečně neviditelný plášť a předal ho
synovi a poté se pozdravil se smrtí, jakožto se starou známou
ochotně se k ní připojil a coby rovnocenný poutník s ní odešel z
tohoto světa.