Comptes garrapinyats companys de viatge.
El dia s'apaga i amb la nit arriben els mosquits.
Els mosquits quan es fa de nit entren a les cambres dels
estadants i els xuclen la sang. Quan la calor ofega, obrim les
finestres i llavors mesquins ens xuclen la sang.
Les seves fiblades ens punxen els.
Peus. Cuixes.
Escletxes nassos. Quin tip de gratar?
És la sang la seva dieta. És la sangles seves o amb la
nostra sala, la amb es fan ferms i oh.
El. La arts.
I també amb la nit, arriba a la lluna.
La. Llum vestir.
De. Som.
Crida sant mare. No ho vol.
La muntanya bressola la lluna cluca de tan menuda aquest de la
nit de por. Quan ja sigui plena i era ben
sola, cel enllà fosc endins sense vers ni bres.
I ara. Sabríeu dir si el mosquit és
l'únic animal que s'alimenta de la sang dels humans.
A l'estiu tots ens hem hagut de defensar de la presència dels
mosquits per evitar que ens piquin.
Com us ho feu vosaltres quines estratègies poseu en marxa?
En coneixeu d'altres. II és cert, els mosquits ens
piquen de nit especialment, però, però.
A la nit també veiem la lluna. És valenta la lluna.
Va sola sí. Sabeu què vol dir que vas sense
ves ni bres? A veure si entre tots entrareu
l'entrellat.