Hej och välkomna till ytterligare ett avsnitt av vår
podd min resa. Vi som producerade den här
podden är företaget nysnö. Vi arrangerar förutom den här
podden, då en massa andra saker, till exempel psykologledda
retreets med silhusebin och. Den här podden nämnde ju till
att bjuda in människor som har varit med om.
Den har upplevelser och idag har vi med oss Felix hallå.
Hallå. Hallå.
Välkommen.
Tackar. Var befinner du dig i livet för
tillfället? Jag befinner mig i mitt i livet
i den kära medelåldern med. Klassisk två barn och fru i
förorten. Och ja, egentligen ganska.
Ordnad tillvaro på det på på på det sättet, liksom.
Och driver egna företag i i. Media reklambranschen så ja.
Det är status. Man kan ju angripa en sån här
historia på många olika sätt, men jag tänker att vi börjar
med. Vad var ditt första din första
kontakt musiker? Det var en god vän som som är
nykter alkoholist, en av alla mina vänner som är det och det
är väl tre år sedan någonting sånt där som han berättade om aj
jag warska. Och, vilket han gjorde ganska
mycket i sitt tillfrisknande och blev.
Han blev lite nyfiken på det, så jag följde med honom på ett sånt
retreat och det var min första kontakt med den typen, så jag
har aldrig provat någonting annat innan dess.
Varken stamp eller de där delarna som ni är duktiga på.
Vad, vad hade du för bild när du?
När du bestämde dig för att följa med.
Bilden var att det var någonting helt annorlunda och men och den
här vännen. Han är inte sån som säljer in
saker, utan han förstod nog bara att.
Den här killen behöver nog en djupdykning i det själsliga.
Och ja. Jag tror att han skulle ha nytta
av och må bra av och göra det helt enkelt så så jag var ja,
men stekklandad förtjusning som det ibland är med.
Saker man inte har testat innan? Hade du någon aning vad du, vad
du, vad du sökte efter eller vad du ville titta på i dig själv?
Ja, jag har väl sökt efter harmoni och balans i mig själv.
Hela mitt vuxna liv skulle jag säga och.
Har väl liksom haft svårt att ja, men var nöjd med den jag är
och tycker att saker och ting jag gör räcker till och så
vidare så att jag. Hoppades höll på att jag skulle
kunna få någon form av svar, kanske på varför det är så och
vad skulle kunna. Göra för att ha en mer en bättre
balans, helt enkelt i mitt liv då?
Jag har ju 15 års terapi i ryggen och det är klart att när
man går till botten med en terapeut eller psykolog så kan
man ju liksom börja lägga pusslet lite.
Vad saker och ting beror på och hur det hänger ihop och vilka
trauman och så där i ens uppväxt som har skapat.
Liksom beteenden helt enkelt. Vi var inne lite grann på det,
men hur? Hur kan det här fälla krokben
för det i vardagen? Ja nej, men grundproblemet har
ju varit att jag liksom har. Inte har dykt av mig själv,
liksom och slagit rätt hårt på mig själv.
Under livet och försökt och. Vad ska man säga?
Ja, men liksom göra karriär och bygga bolag och få.
Bekräftelse på alla möjliga sätt, liksom att köpa dyra saker
och klockor och bilar och kläder och.
Och försöka vara den här roliga killen och fixa events och
fester och ja på alla möjliga sätt.
Försöka, liksom. Få andra att tycka om en och
försöka tycka. Om mig själv på något sätt för
det och det är ju tyvärr 1, 1 1 bottenlös brunn det där i alla
fall för mig. Det är svårt att.
Och komma till den punkten på de sätten som jag har försökt i
alla fall så att. Det är så det har yttrat sig min
mina. Ja, min känsla helt enkelt.
Och. Du kommer i kontakt med den här
det sammanhanget. Där du får en möjlighet att att
prova på ajaska. Vad?
Hur hur upplever du det när du kommer dit?
Ja men väldigt fint tycker jag alltså på nåt sätt.
Människor som söker hjälp och är det f.
Inns ingen gard uppe och alla visar sig sårbara och jag tycker
det här med delningar är ju väldigt ja, väldigt givande,
liksom när man träffar och. Jag minns att jag det slog mig
liksom vilken värme det var på det här retreate att liksom alla
kramades när man träffades första gången och.
Och är det så att det tog liksom bort?
Murar och filter utan det blev liksom från hjärtat allting och
ja, men skratt och gråt och jättefina delningar och och man
förstår att alla har sitt bagage och alla vill på något sätt
försöka få hjälp med. Och liksom må bra helt enkelt,
så det är ju det det handlar om så att.
Det är väldigt positiv känsla när jag kom dit.
Så så händer här. I den här trygga miljön?
Det som händer är ju att man man man checkar in där och man.
Nu sitter helt enkelt och och och lär känna de här personerna
på det sättet att man ja, man har sin sharing och man.
Genomgår den här ceremonin, då med pangowska och.
Vår, liksom litar på att naturen har sin gång där på något sätt
och men. Eftersom det var första gången
också så var det ju också så sjukt mycket olika.
Olika intryck. Jag hade en del syner och som
jag. Liksom fick tolka på olika sätt
så där det var en. En fågel som satt i min hand som
jag släppte iväg och så där och började fundera ganska mycket på
så här, hur ska jag tolka det här och vad?
Vad kan det betyda? Och sådär så att så att det var
ja. Sen reagerade ju kroppen ganska
stark på på på det där, men det var nej, men vi fick en fick en
ändå en helhets. Helheten är att jag.
Tyckte det var fint och det kändes att man liksom.
Tänkte på ett nytt sätt på något sätt, det var men samtidigt som
det var mycket när vi åkte därifrån så var det så här, OK,
vad betyder det och hur ska man tolka det där?
Och det lämnade också en hel del frågor faktiskt.
Om man nu jämför med det som vi ska prata om sen, så.
Var det var det var öppet för tolkning väldigt mycket upplevde
jag. Ja, men det du är inne på att
det det är en annan sak vi egentligen ska prata om och det
är man ju nyfiken på att komma in på.
Men vad är det som tar dig vidare till en annan sak?
Är man ju nyfiken på? Du kommer hem, var det mer
någonting som är fint? Det finns frågor, vad händer?
Vad händer då? Nej, men sen kommer vardagen och
saker och ting. Blir liksom i princip som de
brukar vara och det fanns fortfarande.
Det var liksom inte det fanns. Lite för mycket av det gamla för
att jag skulle vara nöjd på något sätt, men jag tänkte inte
mycket på det. Det var inte så att jag.
Liksom sökte mig till något nytt så där utan jag sprang på den
här kompisen igen efter att inte sett honom på ett tag.
Och då? Då märker jag på något sätt att
det var någonting med allt som hade hänt liksom och då då sa
han att det här är något som är det här är den afrikanska.
Varianten av varje årska vad heter det i bågar och är liksom
och han beskrev det som den maskulina delen av
plantmediciner som representerade maskulina och
medans då i washing seminina då. Och att.
Ja att det var liksom väldigt, väldigt mycket starkare och
väldigt väldigt mycket mer effektivt.
Men aiwanska och och det är klart att då blev jag ju nyfiken
på det och samtidigt som han berättade om hur du.
Hur brutalt. Det var liksom jag var ju
livrädd när han berättade det första gången.
Det var verkligen så här. Är du helt galen liksom det här
låter ju helt sjukt det du har gjort.
Så till en början så kände jag bara så här, det, det där är det
är för hardcore liksom, men sen. Gick det i några månader och sen
tänkte jag att fasen det är hur hur illa kan det vara liksom?
Och jag tänker att om om han mår så bra så så vill jag ju också
testa. Så klart så att det slutade med
att jag. Åkte till Portugal helt enkelt.
Ja, hösten 23 blir det då och. Till en veckas retreat då med.
Ramar då som. Specialiserat sig på ibåga som
är då som är då utbildade av. Schamanen nere i gravonne i
västra Afrika och det finns ju ett folk där nere som inte blir
whit i folket då som lever i väldigt.
Ja gammaldags höll jag på att säga med väldigt primitivt ut i.
Skogarna där eller djungeln och de.
Har jag hållit på med i bågar i tusentals år då så att de så jag
flög ner dit och kom. Till ett ställe som också bara
bara stället var ju. Otroligt spirituellt, liksom en
ett gammalt stenhus mitt ute i skogen eller mitt ute i en
jättestor skog i fintra då och samma känsla det här, liksom att
det är väl det är ingen som har någon gård uppe och man är där
för att få få hjälp helt enkelt. Och det var ju då under en
vecka, så är det ju då två ceremonier och.
Varje ceremoni börjar ju med ett fire talk då där man sitter i en
ring vid en brasa och. Den här huvud schamanen då
pratar om. Var ju båga, gör man och och vad
det kommer ifrån och och också de här be whit de folkets syn på
hur vi västerlänningar lever liksom.
Det satte sig ganska hårt i mig på något sätt att man förstår
att det är inte så. För de pratar mycket om det här
att. Vi fyllde våra hjärnor med
information hela dagarna från att vi vaknar till att vi går
och lägger oss skärmar högst och lågt och och.
Och det är liksom lätt att vi glömmer av själen i allt detta
och. Och då?
Det är ju liksom väldigt dåligt för vårt välmående då att vi
inte ger näring till själen på det sättet som man gjorde förr
kanske och och som de lever där nere.
Och de pratar också om att om om våra kroppar är en dator så är
liksom hjärnan går hårddisk och. Är man inte försiktig så kan
liksom hårddisken bli för full liksom och då slutar hela datorn
att fungera och det tyckte jag var väldigt så här.
En parallell som jag kunde relatera till, för jag hade
också hade precis. Blivit utmattad det den detaljen
glömde jag att berätta, men det var också en anledning till att
jag valde att göra detta för att jag.
Så att det är inte så mycket att förlora kände jag liksom att jag
hade blivit sjukskriven och och fått mycket fysiska symtom också
med illamående och yrsel och huvudvärk.
Och ja, men mod det finns liksom och kände att.
Lyckopiller och och terapi i all ära, liksom, men jag.
Tänkt att det här kanske skulle kunna vara en en alternativ
lösning då? Så så de berättar om om
lantmedicinen och vilken kraft den har och att den kommer gå in
i. Våra kroppar och reparera saker,
inte bara liksom mentalt så själsligt utan även fysiskt så
att. Och att den kommer vara kvar i i
några veckor också då? Och det var också en sån grej
inför allt detta, så den. Enda frågan egentligen.
Jag ställde till min kompis var så här.
Vad är det första som kan hända? Liksom var det?
Hur ser statistiken ut på psykoser och.
Hjärtinfarkter och allt sånt där som man.
Om man googlar detta så så så blir man ganska avskräckt skulle
jag säga. Men då sa han att så länge du
inte har. Snapbat liksom SSR i och
antidett och och har droger i kroppen så.
Plus att du måste ju ha en fungerande lever också.
Du får inte ha. Dåliga elever i världen eller
dåligt hjärta? Det måste man kolla innan då så
man får skicka ner ek g och sånt så att man ser att det inte är
något. Att man har ett ett helt normalt
hjärta och inte någon. Har ett effekter, liksom så så.
Så jag sa att så länge du inte har något då dels så är det
ingen fara, för det har aldrig hänt någonting med någon frisk
person då, så det kändes ju tryggt så och så fick man
berätta såklart med en delning. Då var man varför man var där
och vad man ville få ut av det. Sen var det dags att ta den här
skeden med. Barkta det växer, det är ju ett
träd då med den med som man tar av barken av och sen lagras den
och vi fick den här ledarna och sen började kicka in och sen
kommer man till ett rum då som är liksom templet där det är
madrasser och. Ja ink och så där, precis som
jag ska ceremonier egentligen. Och sen är det väldigt olika hur
lång tid det tar innan det kickar in, men.
Skulle säga att det kanske tog en timme för mig och.
Och det var rätt intressant för att jag har ju aldrig.
Som sagt stampar och så där får man väldigt starka.
Syner och så där, men det här var min första.
Jag har aldrig haft något sådant innan, men min första och det
var så det var så glasklart vad jag såg då för då såg jag min
hjärna framför mig som ett skriv ett skrivbord på en dator och.
Med mina minnen och allt jag har varit med om som mappar och
ikoner på skrivbordet. Det var ett super supertydligt
liksom och sen. Ser jag ett finger som kommer in
och där en röst säger att nu kommer vi ta bort en del saker
här och jag blir med mitt kontrollbe och var så här, OK,
vad ska ni ta bort då? Frågar jag och och.
Fick jag svara att det behöver du inte tänka på, utan du kan
bara luta dig tillbaka liksom och sen se vad de här några av
de här mapparna och ikonerna försvinner och drar det här
fingret ut dem och slänger dem åt sidan.
För det var en väldigt stark och väldigt tydlig.
Ja vision då, liksom som jag fick.
Sen fortsatte natten jag. Några av de starkaste ena som
jag upplevde som jag också upplevde som en vändpunkt på
något sätt, och kanske också den finaste grejen tror jag med det
här var väl att jag. Jag såg mig själv som tioåring,
liksom. I början såg jag mig på på långt
håll då jag kom liksom närmare efterhand, men.
Såg då en en ganska allvarlig, ganska sammanbiten och och inte
särskilt glad tioåring som jag verkligen kunde liksom relatera
till. Och sen.
Började jag liksom prata och närma mig den här lilla killen
då och. Ville på något sätt?
Ja, men jag vet inte. Det kändes som jag ville liksom
lära känna honom och stå honom glad på något sätt och vi
pratade där och och det slutade med att jag höll upp honom och
och ville liksom busa med honom och snurrade runt honom och
gasta upp honom i luften och och vi.
Han blev ju jätteglad liksom och det slutade av att vi ja, men vi
kram. Ade om varandra där och.
På något sätt? Ja, jag vet inte försonades med
den här lilla pojken som jag antar är mig själv då liksom den
den lilla killen och. Och på något sätt så så vände
ganska mycket av mitt. Jag vet inte självförakta på
något sätt. Det blev plötsligt som att jag
började tycka om mig själv och. Hade andra tydliga.
Upplevelser där det här, jag tror det var tre, fyra personer
som jag satt med och de pratade liksom om mig i tredje person så
här och jag. Jag var liksom inte delaktig i
samtalet, men det var mig de pratade om och i väldigt
positiva ordalag liksom. Och han är så han är så jäkla
härlig och rolig och social och sömnåt och och och och för
första gången i mitt liv så. Tar jag liksom till mig det jag
tror på det de säger. Och det var en för någon som är
i, så är det en väldigt stor grej skulle jag säga att plöts.
Ligt våga lita på något? Positivt om mig själv, så ja,
men det var. Det var en stark upplevelse.
Och sen? Sen är det ju.
På tal om det här brutala med det i vågen, så är det ju.
Det det slår ju ut liksom centrala nervsystemet också, så
man kan ju liksom inte gå. Man är ju så sjukt yr av själva
medicinen och man kräks ju ja kräktes i ja, men typ 24 timmar
efter första dosen liksom. Så på morgonen där när man
liksom började. Ja, men inte byggna till ska jag
inte säga, men när man. Ja, när man väl när när när
själva ceremonin var över när det blir gryning och så där så
tog de upp den till ett rum och så fick man.
Tycker man vara där då så att säga så tittar de till en titt
som tätt och kolla att man är mådde bra eller mådde att man
levde. Typ kändes det som?
Men men jag var ju vaken i tre dagar efter den här ceremonin så
att det var ju väldigt starka grejer liksom och jag blev så
här har man ju hört då att shit är man vaken så mycket så kan
man ju få psykoser och och men de var så sjukt lugna de här
schamanerna och de sa liksom att.
Du behöver inte oroa dig liksom utan i bågen ta hand om ditt
sömnbehov och liksom och allting var så här och jag var så från
att jag satt på det här firetolket innan, så jag känner
mig inte orolig överhuvudtaget liksom.
Så att det var väldigt trygg miljö, väldigt förtroendegivande
människor och väldigt allting var liksom så här man blir
omfamnad helt enkelt av proffs och människor i samma situation,
vilket var väldigt väldigt fint liksom.
Och sen fick jag vara på mitt rum.
De här man skulle inte bilämna det ifrån oss.
Telefonerna vi checkar in där så att det var liksom ingen.
Vi hade ingen. Inga skärmar och vi skulle inte
prata med varandra för mycket heller.
De första dygnen utan låta saker och ting sjunka in och och det
var väldigt innan vårt samtal nu så tittade jag faktiskt på mitt
anteckningsblock härifrån de dagarna för att få en liten
reminder om vad det var som försiggick i huvudet och för jag
skrev ner ganska mycket grejer och.
Det var ju liksom man var ju något halvvaket tillstånd.
Det sov vi ingenting, men det var som att man var vaken men
drömde det var så otroligt starka tankar liksom så att det
var. Mycket saker man har gått igenom
och roliga situationer. Genom sina kunder kunde man
gapskratta och sen så blev man berörd av.
Ja man tänkte på familjen och saker som man har gjort som man
ångrar och det kunde bli väldigt känslosamt och man kunde ligga
och gråta. Men det var det var liksom ingen
inget gråt som ju som man som att det var något hemskt eller
jobbigt utan det var mer så här att det var så fint liksom.
Så det var väldigt förlåtande. Och sen får jag backa, får backa
tillbaka lite nu för jag inser också att en väldigt viktig del
som jag glömde berätta och vi om man jämför då iye washcandal som
lämnar en del. Frågor tycker jag.
När man har gjort så så var ju det här väldigt mycket tydligare
för att inför ceremonin så skriver man ner frågor om.
Saker man går och funderar på och grubblar över liksom vad?
Varför är jag så varför är jag så känslig för det här och
varför mår jag så här i de här situationerna?
Det finns allt som man går och bär på, helt enkelt de.
Frågorna ställer schamanen under natten, alltså under ceremonin
direkt. Fylla själv liksom och i och med
att man är så otroligt uppkopplad med sin själ liksom
så kommer tsaren på löpande band.
Det finns liksom inga. Det är så det är så glasklart i
den situationen och det är ju otroligt häftigt liksom för att
man bär på svaren på de här sakerna själv, men alla.
Filter och och allt som man har byggt på alla lager och det som.
Som till stor del kanske är livet innebär en sådan och
förstår då liksom så. Det om man nu ska jämföra då, så
så är det den stora skillnaden och de här svaren.
Kommer man ihåg dagen efter? Det är liksom.
Ja och och och väldigt mycket av tsaren på mina frågor handlar om
just självkärlek. Liksom, om du kommer till det så
kommer det här att läsa sig och det här att läsa sig så att ja.
Så den delen är otroligt fascinerande och.
Ja en stor behållning av hela den här grejen, liksom så att ja
tillbaka till återhämtningen. Jag som sagt spenderar mycket
tid med mig själv. Tänkte på mycket saker, gjorde
lite listor liksom lite saker som.
Jag ville komma ihåg från de här grejerna som jag gjorde en liten
life plan helt enkelt på för det här är ju inte heller någon
quickfix liksom. Jag tror inte så mycket är en
quickfix utan jag. Jag kände som att det här är det
här när man kommer hem därifrån, så du har liksom fått med dig en
verktygslåda och en en guidning på hur du kan liksom forma ditt
liv och leva ditt liv på ett mer hållbart sätt liksom och.
Faktiskt må bättre och. Och bli lyckligare helt enkelt
än vad man var innan och det är viktigt.
Det, det är viktigt att poängtera det för att.
Jag tror inte att det går inte att åka ner på en sån grej och
tro att när man kommer hem och så går man in i vardagen igen
och så är allting bara löst liksom utan det är en viktigt
påminnare om. Vad som är viktigt i livet och.
Vad man kan ta bort och vad man kan lägga till för att det ska
funka helt enkelt. Och sen ja i slutet av den här
veckan så åkte vi till en strand som låg bland stora klippor som
gick ut. Det var också en helt.
Det var ju första gången vi såg människor liksom för på en vecka
och efter allt hur vi hade gått igenom så kändes allting helt.
Ja, men gudomligt på något sätt liksom att se de här stora
vågorna ner i Portugal. De slog liksom mot stranden och
ja. Skrattade lite åt de här som de
vanliga badturisterna som såg oss.
Det måste undrat vad det var för gäng som klev ut där liksom.
Tio pers som ser ut som de ja varit inställda väldigt länge
och och kanske aldrig sett havet på något sätt.
Men nej, det var en en rolig del av det, men.
Hur ni fick in på den här? Eftersom jag aldrig.
Erfarit i båga själv den här de här dagarna på rummet.
Ensamhet hur upplevde du? Det var det.
Vad, vad var du tillbaks på liksom nån sorts baselinenivå
eller eller var det kände du fortfarande att det verkade i i
kroppen och i huvudet? Ja, det var känner jag.
Känner mig inte påverkad på samma sätt som under natten,
liksom, men men jag, det kändes. Jag kände mig så otroligt lättad
liksom det var ju som att jag var ju helt ommöblerad på ett
sätt inombords för. Det var mycket lugnare i
huvudet, liksom det var nästan tyst.
Jag kunde tänka en tanke i taget och det har jag liksom aldrig
kunnat göra. Jag har ju alltid varit precis
överallt. Det har varit ett kärnkraftverk
inne i huvudet på något sätt. Så svårt att veta, men det det,
men samtidigt så har de ju det att den här plantmedicinen
kommer vara hos CD i flera veckor, liksom ni ni får inte
dricka alkohol på ett halvår nu till exempel.
För det. Ni ska låta det här ha ha sin
tid liksom och det så ja, men det var inte så att jag låg och
jag var inte yr eller illamående eller så utan mer.
Väldigt klartänkt kände jag väldigt närvarande och väldigt
ja, men lycklig på något konstigt sätt de och det är ju
när man inte kanske har varit det så mycket så.
Så blir det ju helt fascinerande eller helt.
Det blir så enkelt att att bara vara då för då det är ju så ny
känsla så att då kan man liksom ligga i sin säng och eller
promenera runt den här trädgården.
Allting blir det väldigt, väldigt.
Det är ju fullt av harmoni bara så ja.
Alltså, det känns också som att det borde vara en väldigt stor
skillnad att att komma hemmet till ett till ett Sverige efter
det här. Hur hur upplever du det?
Ja nej men. Min min, jag hade inte pratat
ett. Jag pratade aldrig med familjen
efter att jag fick tillbaka min telefon utan jag tänkte så här
det de ska få uppleva det här istället för att jag ska ja
skicka massa bilder och filmer och videosamtal och samtal och
så där utan ska jag kliva ut där på flygplatsen och blev
upphämtad av. Mina, två barn och min fru och.
Ja, det var nog väldigt tydligt. På ett positivt sätt att jag.
Att jag hade kommit ner i varv och att jag var ja, men jag var
närvarande liksom och inte. Jag har ju varit otroligt
forcerad och stressad och liksom inte särskilt närvarande, vilket
är en sorg vi säger barn. Barnens uppväxt och så där.
Men ja så att det är visat sig. Ett tag sen är det ju som jag sa
innan så är ju det här också. Viktigt och ha med sig på något
sätt, liksom allt det som alla de här insikterna och det är ju
lätt att falla tillbaka till gamla mönster.
Och ja, men så har jag alltid jobbat med det och fortsatt
jobba med det och så vidare. Jag tror att det är.
Ja, man ska inte vara rädd för att göra förändringar helt
enkelt. Om man har kört fast,
framförallt inte till exempel jobb och sånt där man utmattar
och sen går tillbaka till precis samma det.
Det säger ju sig nästan själv att det.
Kanske inte kommer funka så så att.
Så att det det gjorde jag också en förändring på.
En en sak som ett tema här är ju självkänsla.
Hur kan du? Kan du se någon tydlig effekt
eller någon tydlig skillnad i i hur du tar dig an världen nu i
jämförelse med tidigare? Ja verkligen, och det är ju både
aktiva val kring olika saker så som att jag.
Ja, men dricker i princip aldrig alkohol längre.
Det är ju en sån här skön grej att slippa faktiskt med tanke på
hur trött man blir av det. Jag plockade bort sociala medier
från telefonen direkt när jag kom hem insåg att det här är det
är skadligt, liksom i alla fall för mig och sitta och skrolla
på. Massa skit så, men jag kan lägga
den tiden på mig själv istället, liksom.
Också lite så här vems vems liv är mest intressant, är det mitt
eget eller är det alla andras liksom och?
Och sen, nej, men mycket mer egentid, liksom verkligen sätter
av tid i min kalender för att vara med mig själv och inte
heller lika aktiv med. Ja, styra upp grejer, bjuda in
till saker och alltså vara så där framåtlutad då?
Ja, det det och det handlar ju om bekräftelsedelen också,
liksom att det är OK. Det var.
Det är precis som att det finns en en hand på axeln som som
påminner om att du behöver inte spänna vågar så mycket du
behöver inte anstränga så mycket utan det.
Det är helt OK att vara vara liksom.
Och sen har jag också märkt i i driv.
Jag driver bolag och så där, men att.
Jag är ju i en lugnare version av mig själv än vad jag var
innan och det är ju faktiskt väldigt effektivt i i business
sammanhang. Jag jobbar ju mycket med
försäljning och försöka övertyga folk om och olika saker och det
har ju jag. Det känns som att jag har att de
lyssnar mer nu och att det det går helt enkelt bättre än vad
det gjorde innan för att jag kanske.
Utstrålar något annat eller det finns kanske ett annat lugn
eller så där jag, jag, jag. Svårt att säga tills jag inte.
Det är svårt att se sig själv på det sättet.
Men men det är ju min känsla i alla fall och.
Jag kan liksom ha möten med personer som jag kanske förr
skulle vara lite nervös för att träffa och tvivla på att shit,
det har jag verkligen. En idé som funkar och nu är det
mer så här. Jag kan bara berätta om vad jag
vill och och hur jag tänker att det skulle se ut och sen så får
det bli som det blir lite. Och det är väldigt, väldigt
befriande att man inte liksom hänger upp hela sitt.
Det här prestationsbaserade välbefinnandet har jag ju levt i
hela mitt vuxna liv, liksom jobbat med försäljning och mäta
varenda krona varje dag och bla bla bla.
Liksom det är det är ju en drog i sig liksom och nu känns det
som att man. Har gjort sig fri från den
drogen på något sätt. Det är fortfarande väldigt kul,
men men det blir inte upphängt på bara det.
Nej, men jag knyter an en hel del till din berättelse rent
personligen det här omättliga bekräftelsebehovet och det är
nog kanske låga självkänslan som gör att man bara gör massa saker
hela tiden och. Och när det upphör när det
behovet liksom tystnar. Det tog lite tid att lära känna
den här nya personen. Ska det vara ska det vara så här
tråkigt nu? Jag brukar ju vara någon person
som gör så här. Och sen helt plötsligt behöva
lära känna personer som inte har det behovet.
Var var en ganska konstig lång resa.
Kan du känna igen dig i i i det här att lära känna nya personen?
Ja, men verkligen och 100 %, och det är också.
Man börjar ju också reflektera väldigt mycket över hur man har
levt liksom och hur man har kämpat liksom varje vaken sekund
i princip med att hitta olika sätt att få andra att tycka om
en och tycka om sig själv liksom.
Men det är ju, det är ju en väldigt svår sajt att vinna på.
Något sätt kände jag och jag. Jag tror ju det är så långt så
att jag gick in i väggen liksom för att jag sletade upp mig helt
enkelt i jakten på. Samma gång, liksom och.
Det det det, men det är väldigt mycket behagligare att lära
känna den här nya versionen, även om det jag har ju är ju
bara. Resan är ju inte över, liksom
jag inser att jag har massor kvar att lära mig att som sagt
det är ingen quick fix. Jag kämpar ju dagligen med att
inte falla tillbaka till det där mönstret med alla de där sakerna
som man höll på med. Du nämnde också din familj, det
är inte bara en själv som förändras, utan det är ju då.
Då måste jag också familjen lära känna den här nya personen.
Hur? Har det gått?
Ja, de har inte stuckit än, tänker jag.
De är ju kvar så att jag tänker att de.
De nej men vi vi. Vi pratar mycket om det där och
min fru och hon. Tror att hon ser att det var
välbehövligt med en reset liksom.
Och sen så att nej, men det har det har gått bra och jag och
framförallt så. Åt åt också åt upp av dåligt
samvete för att man inte hade varit närvarande.
Jag känner mig väldigt mycket mer närvarande nu med.
Barnen och när vi gör saker och att man inte bara är där fysiskt
och har tanken och någon helt annanstans utan att vi faktiskt
kan njuta av och uppleva saker med dem på ett annat sätt
liksom. Ja men slutligen också nyfiken
på. Ett sätt att få såna här
insikter eller eller nya mönster att fastna är ju att.
Att att hitta ett sammanhang som påminner en om det här och som
håller det här vid liv har du, har du hittat något sådant
sammanhang? Ja, alltså, jag har ju alltid
varit intresserad av liksom det spirituella och andlighet och så
där, men jag har ju. Mina två nära vänner, då den ena
då som. Före detta eller som är nykter
missbrukare nu och vi är också väldigt nära vem med den här
kramanen då ica som han heter och vi.
Tre. Delar ju mycket av av det vi har
varit med om och det vi har gått igenom och vi har stöttat våran
vän där mycket i hans resa så. Ja, det är väl.
Det är väl liksom det sammanhanget som jag kan komma
att tänka på så. Ja.
Du är så välkommen att delta i någon nysnygga aktivitet någon
gång att vi har en hel del saker som just ser till för det här,
att se till att det finns fler människor runt omkring, inte
bara vi som jobbar mer, utan även även bara hundratals andra
människor som kan. På de här sakerna att fastna
lite grann genom att bara vara vara öppna och ärliga och
genuina tillsammans. Nej, men det där är en.
Det är nog framtiden hoppas att fler hittar sådana forum för jag
tror att många, framförallt av det könet vi representerar som
skulle behöva ta bort. Ta bort fasaden lite och släppa
taget och sluta tävla och gå in på djupet, liksom det.
Det har jag haft stort värde av i alla fall.
Tack till riksdag att du ville. Vara, med tack så jättemycket
hoppas vi ses i framtiden. Podden produceras av företaget
nysnö. Läs mer av oss och vår
verksamhet på www.nysnö.se.