Salut sunt Cristina oțel, trainer, Live designer, coș și
antreprenor și ajut femeile să se elibereze din strâmtoarea
vieții care le-a rămas mică și să-și creeze una care să le vină
ca turnată. Pauza de bine e un podcast de
live designer în care te invit să te întâlnești cu tine, să-ți
antrenezi mai în setul de creștere, să te împrietenești cu
emoțiile tale, să-ți amplifici starea de bine și să-ți
îmbunătățești obiceiurile. Împreună cu invitații mei, te
echipăm cu ideile și instrumentele de care ai nevoie
ca să-ți crești încrederea în tine, să-ți transformi viața de
la interior spre exterior și să atingi succesul, așa cum arată
el pentru tine. Salut îți spun sincer că număr
zilele până la concediu, dar în același timp sunt foarte
prezentă și bucuroasă de activitățile din perioada asta.
Apropo de motive de bucurie pentru ultimul episod de pauza
de bine de dinainte de vacanța de o lună pe care ne-o oferim cu
generozitate în ceea ce privește podcastul, am ales un subiect de
care e mare nevoie și pentru care cred că e și o perioadă
potrivită acum, că încetinim un pic și ne facem timp pentru noi.
Și-am mai ales și un invitat pe măsură.
Partenera mea de dialog de azi e la a 3-a prezență în pauza de
bine și sincer, cred că nu are nevoie de o prezentare
detaliată. Totuși, îți spun că Andreea
teodor, căci despre ea e vorba, este psiholog, coach și terapeut
somatic și facilitează sesiuni de practici somatice care ajută
persoanele să gestioneze stresul cronic, anxietatea, durerile
cronice sau pur și simplu să-și acorde timp de relaxare și
conexiune cu propriul corp. Andreea este și fondatoarea
comunității SOMAU ei, despre care o să o întrebi spre finalul
episodului. Și este psihoterapeut în formare
cu Institutul pentru studiul și tratamentul traumei.
Azi ne va fi ghid în explorarea corpului și a sistemului nervos
autonom. Nu te speria, construim
conversația asta împreună și o facem foarte practică
aplicabilă. Ne vei auzi vorbind despre cum
tot ce trăim în viața asta are o amprentă în corp despre traumă
și lucruri cu ghilimelele de rigoare care rămân blocate în
corp. Despre ce înseamnă, de fapt, să
te reconectezi cu corpul și cum faci asta concret despre cum un
sistem nervos autonom activat va împiedica?
Antrenarea unui mai încet de creștere despre legătura dintre
minte și corp, pe scurt, e un episod pe care nu trebuie să-l
ratezi. Bine ai revenit.
Mulțumesc bine, te-am regăsit. Îmi vine să zic că o să fie la
key free, dar toate episoadele pe care le-am înregistrat noi
până acum au fost super lucky și vreau să deschid așa cu o
oglindire. Dacă vrei, mă uitam mai devreme
pe când ne-am întâlnit noi în episoadele de pauza de bine
anterioare și suntem undeva pe la 30.000 de ascultări pe cele 2
episoade anterioare cu tine Da, dar oglindirea pe care vreau să
ți-o fac și eu un motiv de recunoștință să te văd iar aici
în fața mea. Podcast este că mi se pare că
noi am făcut așa ca un fel de capsulă a timpului și am am
surprins foarte bine împreună prin episoade.
Evoluția ta și evoluția misiunii tale pentru că am vorbit mai
întâi despre mâncatul pe fond emoțional, după aia despre corp
și tot despre corp. Vorbim și azi, dar dintr-o
perspectivă diferită, data trecută am vorbit despre cum să
te simți bine în corpul tău și a rămas cu mine o chestie pe care
ai zis-o atunci că Corpul este singura noastră casă.
L. Full time în viața asta pe
pământul ăsta. Și cumva cred că conversația de
azi, dincolo de faptul că reflectă felul în care tu și
misiunea ta evoluați și vă transformați, poate să fie o
continuare că dacă data trecută invitam la un pic mai multă
iubire și grijă față de corp, azi mi se pare că așa Hai level
e despre înțelep ciunea din corp și despre cum putem să accesăm
și mergem un pic dincolo de partea asta de ai grijă de Casa
ta de. Pe.
Pământul ăsta și n-o să-ți mai fac toată prezentarea.
Am povestit un pic în intro despre tine.
Sunt convinsă că sunt puține persoanele din Comunitate care
mai au nevoie de o prezentare în ceea ce te privește.
În schimb, sunt foarte curioasă pentru că o să mai vorbim și
astăzi despre lucruri care ne apasă butoanele și care
declanșează tot felul de reacții.
Sunt curioasă cum ai ajuns în zona asta de terapie somatică.
Andreea, care a fost pentru tine catalizatorul dacă a fost un
eveniment, dacă a fost ceva personal.
De fapt, o inspirație divină care efectiv m-a ghidat așa,
pentru că nu m-am gândit niciodată că vreau să merg în
zona asta. Mă pasiona cum suntem toți
pasionați, aflăm ce se întâmplă, dar cam atât și ce s-a întâmplat
în 2020, când intrasem și la facultate și urma să încep.
Random o prietenă mi-a spus de această școală din România, care
urmează terapie somatică, ce am visat, ce mișto poate pe finalul
facultății mă înscriu și eu cumva m-am trezit în scris fix
din primul an de facultate, deși am spus că n-o să încep formarea
în primul an. Cumva m-am trezit acolo, nu am
știut ce este metoda. Noi citisem cărțile lui Peter
Levine înainte, nu știam că o să fie una, deși petru mă așteaptă
și știu părerea mea, când am venit efectiv, nu știam de ce
m-am dus acolo, dar ceva din mine s-a spus, du-te acolo, la
fel cum s-a întâmplat cu multe din deciziile.
Paine pe care le-am luat așa viața aceasta și odată ajuns
acolo avut atât de mult sens pentru mine.
Ce spunea profesoara noastră, despre corp, despre istoricul
nostru de viață, despre trecut, despre ce se întâmplă dacă nu
suntem atenți la nevoile corpului despre cum toate
lucrurile trăite vreodată rămân cu noi în corpul nostru și m-am
regăsit atât de mult, parcă toată viața mea dreaptă a avut
sens toate răspunsurile pe care le căutam erau pur și simplu
acolo și în final am simțit că pot să fac concret și palpabil
ceva cu lucrurile care mă supărau și la care.
Cumva tot căutam răspuns și în psihoterapie și în coș, dar nu
mi se lega la bucata asta. Și așa am ajuns acolo.
Mi se pare că ai construit cumva foarte firesc parcursul ăsta,
chiar dacă nu a fost neapărat o chestie rațională și gândită și
anticipată de tine și mi se pare foarte valoros să ajungem în
punctul Ăla în viață în care nu doar să ne auzim intuiția, ci să
o lăsăm să ne să ne și ghideze spre lucruri pe care altfel
poate nu le-am fi băgat în seamă și uite dacă vorbim despre
construit, noi am agreat împreună că o să construim
conversația asta împreună, având în spate intenția.
Pe de o parte de AI, ajuta pe oameni să înțeleagă de ce se
întâmplă unele lucruri în corp și cum se întâmplă și în același
timp, să plece cu niște idei concrete și care pot fi puse în
practică chiar de azi, ca să le fie mai bine și ca să construim
conversația asta împreună. Eu îmi imaginez că o fundație
bună ar fi să povestim un pic despre de ce e important și de
ce ar trebui să căutăm să vrem să înțelegem măcar la un nivel
de bază corpul și poate și mai important decât atât, sistemul
nervos autonom. Î mulțumesc că ai început cu
asta. Pentru că este într-adevăr, baza
la orice, în primul rând în corpul nostru, așa cum spuneam
mai devreme, avem amprenta a tot ceea ce am trăit vreodată în
viața asta, la nivel de emoție, la nivel de experiență, la nivel
de poate șoc sau orice altceva, încă de când eram în burtica
mamei noastre, deci nu doar din viața adultă.
Ce se întâmplă cu lucrurile acestea, dacă, spre exemplu, eu
trăiesc ceva, care e mai puțin pozitiv și am un șoc, am o
tristețe, am o durere, dar poți să îmi să îmi plângă acea
durere, primești sprijin. Sunt îndrumată de părinți, de
profesori, de psihoterapeuți, de oameni care îți sunt alături.
Am toate șansele să trec prin experiența aceea fără a rămâne
cu traumă, da, fără să existe niște consecințe pe termen lung,
pentru că recuperarea se va face în timp util.
Ca să zic așa, acum, majoritatea dintre noi în viața asta nu am
avut un spatiu de a ne lăsa emoțiile primăriile, ca să nu
mai zic că mulți am trecut prin experiențe mai mult decât
adverse de a lungul vieții care au lăsat o amprentă în corp,
toate în brandul. Acestea sunt în celulele
noastre, mușchii în fasciștii. Nervos autonom și ne
influențează în prezent comportamentele, emoțiile,
gândurile mari în seturile, credințele limitative.
Că tot lucrăm cu lucrurile acestea încă 5 noi se întâmplă
să nu se schimbe și ne întrebăm de ce, pentru că e posibil să
aibă și rădăcină componenta a șomat i că acum, foarte, foarte
important despre corp și despre mintea noastră, pentru că ele nu
sunt separate și nu e mai bine să lucrăm cu una sau cu alta și
trebuie să înțelegem că tot ce se întâmplă în minte se întâmplă
și în corp tot ce se întâmplă în corp, se întâmplă și în minte
asta, de multe ori lucram la nivel de mai încet și în
continuare avem anxietate credințe gri și așa mai departe.
Există ceh nerv vag care el este autostrada asta prin care se
întâmplă comunicarea între minte și corp tot ce se întâmplă în
corp ajunge la creier. Spre exemplu, dacă pun mâna pe
ceva fierbinte, imediat ajunge la creierul meu e fierbinte și
amână de acolo. Eu trebuie să mă gândesc, așa că
e fierbinte azi sau mâine că poate până am gândit-o sigur mai
mare, da, deci instant și la fel, dacă eu am gânduri vai ce
frumoase floarea asta sau vai ce mult îmi iubesc copilul sau
lucruri de genul ăsta, în timp ce încep să am o senzație
plăcută în corp, la fel cum dacă ah, dacă vreți afară, asta e
practica, dar iar ploua tare cald, la fel corpul meu.
Contractat și nu o să am o stare tocmai bună acum în viața de zi
cu zi. Noi facem tot felul de lucruri
cu Corpul nostru. Mergem stăm jos, ne ridicăm și
ne aplecăm. Ne jucăm cu copii.
Și-au cu cățelul sau cu pisica, stăm pe canapea la tot ce se
întâmplă în corp de la postură, la respirație, la felul în care
mergem la ritmul cu care facem lucrurile transmit niște mesaje
către creier și în momentul în care, spre exemplu, stau 8 ore
pe zi cocoșat la Birou, cu ochii în ecran cu gîtul înainte, cum
stăm de obicei când lucrăm și nu mă ridic, nu ia pauză, nu mă uit
la lumină, nu am mai văzut soarele la față de anul trecut.
Din țară care mesajul care ajunge la minte că nu suntem în
siguranță că suntem un pericol și că trebuie să activăm
resursele de site-uri Fly, deci supraviețuire, cortizol și
adrenalină. Poate nici măcar nu eram
stresați de fapt. Poate cineva care nu s-a
întâmplat nimic la fel în lumea noastră, dar asta perceput
sistemul nostru, nervos, autonom și mintea noastră prin mesajele
care au venit de la corp și de aceea este atât de important să
înțelegem că toți facem cu corpul va contribui la starea
noastră de bine sau de rău și mai ales că putem influența în
bine chestia asta că este la noi puterea.
Aici mi se pare cel mai important lucru.
Care vreau să ajungem că putem să schimbăm aceste mesaje care
ajung la mintea noastră. Ah.
Da. This land știi am simțit-o așa
până în măduva oaselor și mi-a plăcut că în momentul în care
ne-ai dus în imaginea de stăm cocoșați deasupra Biroului de 8
ore, deși eu doar ce m-am așezat în fața laptopului real era mai
stai puțin să mă îndrept, știi? Exact.
Mi se pare atât de valoros să înțelegem niște principii de
bază despre cum funcționează lucrurile, nu numai când vine
vorba de corp, dar astăzi despre asta vorbim, pentru că altfel nu
știu când auzi despre aoleu. Sistemul nervos lasă-mă că am
învățat despre el la școală și. Nervos sună așa pompos e prea
complicat prea nu știu cum și mă bucur că ai povestit și despre
legătura asta dintre minte și corp și despre cum ele se tot
influențează și că EO stradă cu dublu sens.
Hai să ne mai uităm un pic la ce înseamnă că lucruri cu sau fără
ghilimele rămân au o amprentă în corp sau că rămân blocate în
corp, pentru că da ziceai și tu de Peter levine și ziceai de
cărți mai devreme se vorbește foarte mult despre traumă în
ultimii ani. Ă lit rom a Big Tit Roman Da,
pentru că nu trebuie să ți se fi întâmplat ceva foarte nasol sau
de neimaginat, ca să fie traumă, se vorbește despre emoții pe
care nu le procesăm sau nu le integrăm, nu le ținem spațiu să
iasă la suprafață și așa mai departe.
Ce înseamnă de fapt, că lucrurile, dar cu ghilimele
rămân blocate în corp. Eu mă întreb, care e costul dacă
vrei pe care îl plătim atunci când nu dăm atenție acestor
lucruri? Odată e asta și apoi, în timp ce
vorbesc, îmi dau seama că poate ar fi interesant să explorăm un
pic și cum știu dacă disconforturi pe care eu le simt
la un moment dat în corpul meu sunt generate de așa ceva și nu
de alte cauze medicale. Nu știu dacă am o contractură
musculară, mă omoară umărul de unde știu eu că e legată, poate
de niște greutăți pe care eu cred că le port pe umeri și nu
e. O problemă medicală.
Î hai să încep cu prima întrebare cu amprentele ce spune
practic ă ă terapia somatică, care e, spre deosebire de
psihoterapie, este această materie.
Este o metodă mai degrabă neuro biologică de lucru, cu
amprentele traumatice și psihoterapia.
Este o metodă psihologică, adică merge pe psihice automatică pe
corp. Spune că practic, dacă noi în
timpul evenimentelor o adverse cu potențial traumatic ne-a fost
inhibat, o reacție de luptă de fugă, de a țipa, de a ne apara,
de a face orice altceva. Zic că ce se întâmplă dacă vreau
să mă apăr și vreau, nu știu să împingă o mână ca să opresc un
agresor, ca să dau un exemplu și mi se blochează.
Reacția toată tensiunea care vine cu foarte multă putere, că
vine și prețuirea rămâne cumva în brațul meu și rămâne blocat
acolo înghețată. Cum ar fi starea de frise de
îngheț și durerea poate să tensiunea poate să nu fac
absolut nimic în corp acum sau poate peste 30 de ani să mă
trezesc. Am dureri cronice de brad și nu
știu de ce și dacă îmi permiți, vreau să dau un exemplu dintr-o
carte a lui Putin și a dus la un moment dat un pacient la el cu
dureri de umăr care încercase aveți opera ție.
A făcut recuperare medicală medicamentele, toate cele și
trecuseră. Cred că 2 ani sau 3 și nu scăpa
de dureri și a ajuns la PIB, dar ca ultima ca ultima instanță și
după mai multe ședințe, tipul acesta cu dureri și-a adus
aminte că în urmă cu 10 15 ani fusese martor la un accident.
A văzut cum s-a întîmplat în accident de mașină, cum o mașină
a intrat într-un stâlp și unu pentru că era pompieri, s-a
grăbit să ofere primul ajutor, erau antrenați să facă treaba
asta și când a ajuns, a văzut că la volan era o femeie și că în
dreapta era un copil și timpul lui a fost întâi în întinde mâna
dreaptă și o elibereze copilul din.
Mă rog centura sau cere acolo și când a întins mâna a observat că
acel copil deja nu mai era în viață și mă rog imaginile atât
de îngrozitoare pentru el, încât, în timp ce întins mâna i
s-a făcut scârbă și am vrut să tragă imediat brațul, dar și a
fost partea din el care era obișnuit să ofere ajutor care nu
a putut să facă această reacție de retragere a bratului care a
rămas cumva cu brațul blocat către copii.
Evenimentul s-a terminat și peste mulți mulți mulți ani când
a făcut această operație la umăr.
Durerea continua să persiste dincolo de recuperare medicală
și spitalul va in făcând legătura cu trauma.
Ai rămas în Corpul lui pentru că n-a putut să-și facă nimic cu
acea reacție a pășit și bată. A reușit prin diferite
intervenții, se elibereze acea încărcătură și să scape
personal, respectiv de durere astea încă mai grav.
Majoritatea dintre noi avem lucrurile acelea simple, cum ar
fi stresul de la job, stresul de zi cu zi și ce se întâmplă când
simțim stres si ni se contractă pur și simplu fascia și
musculatura e normal, asta se întâmplă cu corpul nostru de la
stresul psihic și de la stresul fizic și dacă la final de zi
ajung acasă și nu știu mă întind, mă scuturi, dansez.
Cu un pic de mișcări, adică îmi detensionezi această
musculatură, poți să eliberezi de toate tensiunile pe care
corpul meu le-a stocat de a lungul zilei și atunci nu se
întâmplă nimic dacă nu fac treaba asta și eu sunt în stres
cronic câteva săptămâni câteva luni și au doamne ferește,
câțiva ani cum mulți dintre noi am fost acolo poți să mă trezesc
că mă dor încheieturile, mă doare spatele, mă dor umerii, mă
dor genunchii, mă doare capul, mă doare maxilarul tot felul de
lucruri, pentru că tot ce se întâmplă în corp e
interconectat, adică nu pot să am tot corpul foarte, foarte
strâns și să nu se întâmple absolut nimic și.
Majoritatea trecem prin stres la nivel de zi cu zi, chiar dacă nu
e tot timpul și că un duș zilnic, ca să zic așa, să pot să
am o mică rutină de detensionare la final de zi.
Cam așa rămân amprentele în corp și la cală mai mare și mai mai
mică. Cum știi uite cum a fost și aici
în cazul ăsta, dar a ajuns după cine știe câți ani la Peter și a
început să lucreze somatic pentru eliberarea diferitelor
tensiuni și sunt curioasă dacă există vreo cale prin care să
îți dai seama dacă diferitele dureri sau disconforturi sau
încordări sau așa mai departe din corp au o cauză din zona
asta emoțională de lucruri neexprimate blocate în corp și
așa mai departe sau e pur și simplu o problemă de ordin
medical? Nici nu știu cum să mă exprim ca
să fie corect. Mă doare umărul pentru că.
Cine știe ce s-a întâmplat și ce am acumulat în corp sau pentru
că m-am lovit, m-am forțat am. Eu cred că majoritatea cazurilor
este și rare. Cred că se va întâmpla să apară
probleme de sănătate fără nici un.
Vrem nimic de ordin emoțional până și răcelile acestea simple.
De ce răcim? Deci de ce este sistemul nostru
imunitar slăbit, pentru că exemplu el se slăbește în urma
stresului, deci faptul că sunt mereu prin stres poate sunt
schimbate sistemul imunitar și o poți accesa și au tot felul de
infecții foarte, deci poate nu mi se pare ceva grav și nu
conectezi în niciun fel cu emoțiile mele, dar există cu
siguranță acolo. Sigur că sunt și accidente, am
căzut pe stradă, m-am lovit la genunchi, mă doare că m-am
lovit, dar dacă spre exemplu am avut un accident, dar nu cu
recuperare neuro medicația, și totuși eu am rămas cu dureri.
Este bine totuși, să verific dacă nu cumva ceva din istoricul
meu de viață. Mențin acolo aceste dureri, cum
altcumva putem să știm dacă medicii ne spun că totul este în
regulă, nu găsesc absolut nimic. Toate analizele sunt bune și cu
toate acestea, noi ne confruntăm cu niște probleme cronice ă ă
mai mult ca sigur este acolo ceva în spate ori la oameni care
au dureri cronice, boli cronice, boli autoimune și tot felul de
lucruri recurente. N-aș duce dacă aș fi în locul
lor să iau legătura și cu cineva care lucrează pe ramura aceasta
somatică, pentru că este extrem de probabil să fie și acolo.
Ceva. Și până la urmă, cred că ne
întoarcem la vechea zicală că prevenția nu cum e în apă de
echipa de doctori ouai poate merită luat în calcul ca
înainte. Eu știu cum funcționează
oamenii, în general, până nu doare suficient de tare lasă că
mai țin mai strâng din dinți. Mai nu știu ce, dar ce fain ar
fi să includem în rutina noastră zilnică sau în ritualul nostru
zilnic, câteva minute în care să ajutăm la eliberarea diferitelor
tensiuni. Dar înainte să vorbim despre
asta, ne-am uitat la ce se întâmplă în corp când nu avem
grijă când nu poate, nu neapărat că nu avem grijă, dar nu ne dăm
seama că am putea să luăm semnele de la sau mesajele de la
corp să le luăm ca pe niște semne, mai ales dacă suntem
stresați și suntem într-un mod din ăsta de funcționare de over
performing și de hai să demonstrăm și ne lăudăm că n-am
mai mâncat de nu știu câte ore când nici n-am simțit când ne e
foame sau nu am fost la baie sau mai știu eu ce înseamnă de fapt
să ne reconectăm cu corpul sau să ne reconectăm?
La corp. Și cum putem să facem asta?
L Ha Barna, eu nu recunosc semnalele pe care corpul mi le
dă nu știu, mă întreb, eu unde simți furia unde sint habar
n-am, nu știu, sunt total ruptă de corpul meu, trăiesc numai în
cap și aș vrea totuși să învăț să cobori și în corp și să
înțeleg ce sunt semnalele astea pe care mi le trimite huidu.
Da da cred că pentru cineva care vine și spune că băișanu nu mai
încap și nu mă conectez și nu știu, n-aș începe direct de la
emoții, pentru că s-ar putea să fie prea mult.
Pot să îmi iau, spre exemplu, 5 minute pe zi.
Efectiv să observ dacă închid acum ochii și sunt atent atentă
la corp, ce pot să simt o simt canapea pe care stau?
Pot să simt textura canapelei pe care stau.
Pot să simt cum spatele pe canapeaua asta pe scaun sau unde
stau poștă și cum am eu postura sunt cocoșați, sunt drept a muri
înaintea mării în față poți să observi cum respiri genul acesta
de lucruri mai pe la periferia corpului și nu neapărat prin
interior, ca s-ar putea sa fie prea complicat din prima și să
îmi fac acest exercițiu de conectare dacă se poate zi de zi
în mod ideal și tot așa pășea mici momente din viața de zi cu
zi. La birou că sunt în vacanță,
căutăm peștii reală în care stăm conectez senzorial la ce e în
jurul meu, ce poți să miroși ce pot să simt?
Nu știu, pot să simt temperatura de afară.
Pot să simt vântul, pot să miros, nu știu copacul de tei
sau florile și așa mai departe, dar să cumpărăm focus pe
senzorial. Da, da, asta este primul pas
pentru că și ce trebuie să facem e doar să ne dăm voie să
observăm ce se simte că ceva se simte întotdeauna dacă ne punem
atenția și de fapt este o problemă de unde se duce atenția
mea, e în mintea mea la gândurile mele, la planurile
mele, la sarcini și așa mai departe.
Sau pot să îmi pun atenția pe corp, inclusiv când plecăm în
vacanță. Păi când mă duc la mare, spre
exemplu, cum miroase mare acum se simte nisipul printre
degetele la picioare. Cum se simte când intru cu
tălpile în mare și vine valul și-mi fură nisipul de sub tălpi,
adică să fiu atent la genul ăsta de senzații.
Casă efectiv, să-i dau sistemului meu să-ți ancorezi în
aici siguranță, o să pot să mă reconectez la corp și da făcând
așa pas cu pas pot apoi să construiesc mai departe și când
prezentul se înfurie și orice altceva, așa că întreb, dar ce
fel de senzații simt acum în corp?
Dacă mă întrebi direct unde și unde furia poate complica.
Dacă mă gândesc acest fel senzații nu știu și că am
tensiune în pumni, că îmi vine să strâng pumnii.
Am tensiune în gambe și încă mă doare capul, cam bubuie capul
sau ce mai spun oamenii care sunt senzațiile și doar un fel
de observat pentru că în timp se construiește abilitatea asta de
a conecta ieșim la nivel de senzație cu care este de fapt
emoția și nu numai atât, dar ce aș avea nevoie să facă asta îmi
pot gestiona acea emoție fără să fie într-un mod exploziv, în
care țipă la copil la angajat și mănâncă emoțional sau alte
lucruri de genul acesta. Mi se pare o abordare foarte.
Îmi vine să-i zic seif, dar nu e asta cuvântul pe care vreau să
îl folosesc în ideea în care, la fel cum îmi place și mie să
recomand și să fac, vorbim de pași mici și despre expunere.
Dacă vrei treptată și e despre a observa lucruri, vorba ta
senzorial, uită-te și în exteriorul tău, dar învață să te
nici măcar să te oprești doar să încetinești un pic și să ridici
privirea din de pe tastatură sau din tine din ecranul telefonului
sau laptopului și după aia să observi nu știu lucruri la nivel
tactil și așa mai departe. În timp să încerci să observi,
nu știu când îți dai seama la un moment dat că ești nervos sau
așa să-ți dai seama de senzații și așa mai departe și mi se pare
că pe de o parte vorbim despre pași mici care să nu ne
declanșeze 9 sistemele de alarmă de my garage se întâmplă aici
și, pe de altă parte, e ca un mușchi pe care îl antrenezi și
pe care e bine să-l antrenezi atunci când ești calm și când nu
ești în pericol și mintea ta se poate concentra, nu pot de unde
se duce atenția, se poate concentra pe asta, OK?
Hai să mai facem un pas atunci? Am vorbit despre partea asta de
stres și despre cum el E prezent o zonă de liber ISIS în viețile
noastre și uneori nici măcar nu ne dăm seama că e acolo, că nu e
neapărat un nivel din ăla la care să simți că nu-ți stau bine
ochii în coș și că o mai ai un pic și o iei razna uite pentru
cineva, pentru că e ceva care cu care cred că rezonează foarte
multă lume, cineva care vrea să reducă efectele stresului.
Ce ar putea să includă la începutul zilei sau poate mai
degrabă la sfârșitul zilei în rutină, ceva foarte la îndemână,
poate ceva ce ai testat la rândul tău.
L vrea mai întâi să punctez ce este de fapt.
Din punct de vedere al sistemului nervos autonom,
practic stresul înseamnă că suntem în activare simpatică de
site-uri, luptă sau fugă pe termen scurt mai nimic.
Vreau sa fim acolo este acea energie care ne ajută să facem
față unor provocări unor sarcini la muncă, poate care se întâmplă
cu viteză sau la ceva ce poate ne depășește un pic.
Capacitatea înseamnă foarte mult încât să ne copleșească și e
minunat că avem această opțiune și această energie e pentru că
acest factor live vine cu cortizol și cu adrenalină.
Dacă se întâmplă în mod repetat pe termen lung, ce se va
întâmpla este că nu mai putem să ne activăm starea de odihnă.
Va rămâne cu noi starea de activare tot timpul și seara
când vrem să dormim și în concediu și nu-i chiar și atunci
deja vorbim de stres cronic, care poate să ajungă până
într-un pre barna. E dacă asta este starea, deși
sistem nervos simpatic, nu am nevoie să fac locul în care
activează și altă ramură sistemul nervos parasimpatic de
odihnă și digestie și ce activeaza asta?
Orice ne dă sentimentul de siguranță, cum ar fi, spre
exemplu, conexiunea cu o persoană dragă sau până
animalului de companie, orice înseamnă conexiune, în primul
rând pentru că cele 2 ingrediente cheie aceștia se în
siguranță și conexiune. Sistemul meu trebuie să perceapă
suficientă siguranță și are nevoie de conexiune Casă poate
să se liniștească și pot să facă asta prin diferite practici
somatice, cum ar fi anumite tehnici de respirație foarte
simple. Pot să mă plimb prin natură.
Natura este iar un element care ne conectează foarte mult.
Poți să mă asigur că ești suficient de mult din casă și că
văd lumină naturală și că nu sunt doar între 4 pereți și cu
umbră și fără lumină. Și așa mai departe pot să fac
așa cum am spus mai devreme când vin de la muncă sau când termini
muncă, dacă lucrezi de acasă practică de shakin este cea mai
bună pentru descărcarea energiei simpatice și în general.
Tot ce implică mișcare mai multă mai ritmată ne ajută să reducem
nivelul stresului, pentru că din orly, care luptă sau fugă asta,
am nevoie să fac să fiu sau să ceva care da pot să mă scutur.
Pot să-mi pun o melodie și poți să dai sex liber sau pot să mă
gândesc, nu știu, mă gândesc să fac tot ce vine copilul meu să
facă pe acea melodie, chiar dacă nu e dans, dar să fie așa ca o
rutină putem să mai facem și trăiești într-o lume.
Facem yoga, dar l-aș recomanda și avem mai multe instrumente în
tolba noastră, pentru că poate așa am chef să mă scutur, poate
mâine am chef să fac stretching, poate poimâine vreau să mă duc
la masaj, poate după Aia vreau să mă plimb sau poate vreau să
meditez Ideea este o fac constant lucruri, pentru că asta
e despre AL face cât mai des asta poate e mai important decât
ce fac este să le fac, adică să nu las doar ca statul, practic,
Toc și la net relaxare că nici măcar nu ești relaxare de fapt
și trebuie să avem grijă dacă eu am atâta stres, trebuie să am
exact atât de multă odihnă, dacă nu chiar mai multă, astfel încât
traseul să nu devină copleșitor, să nu depășească resursele de
recuperare, pentru că ăsta e termenul recuperare când vine
vorba despre dacă m-am stresat 8 ore, am nevoie să fac ceva, care
să mă ajute să-mi recuperez din acel stres.
Acum, dacă fac sport 8 ore, am nevoie apoi să mă duc la
recuperare, să nu mă gândesc că cine știe ce am pățit așa cum
fac sportivii de performanță ne astfel, de ce totuși activare,
recuperare, activare, recuperare?
Vreau să fac chestii mișto care mă stresează nici o problemă,
dar cum compensezi treaba asta? Asta mi se pare foarte ușor de
urmărit, activare, recuperare, activare, recuperare, nu
activarea, activarea activare, recuperare activa, reactiva.
Reacțional pe asta, nu neapărat la nivelul lui gicu și sau la
nivel de săptămână, pentru că uneori ești o greșeală, s-ar
putea să fie prea târziu. Stăm toată ziua aceștia să facem
asta și la nivel de ori, de câte ori terminăm o sarcină să ne
ridicăm 2 3 minute de pe scaun să facem, nu știu o scuturare,
să ne întindem să câțiva cu corpul nostru în care să ne
detensioneze, pentru că stau până seara că până în weekend
sau până la concediu și ar putea să fie prea mult activare până
când am ajuns și eu să fac ceva cu asta.
Deși ai 3 luni de activare și 5 zile de vacanță, în care
eventual vrei să vezi, nu știu câte obiective turistice și
alergi de colo colo, deci nici Aia nu e tocmai recuperare.
Mi se pare că EO activare într-un alt context.
Ea activare dar pe alți ani. Dacă ar fi să ne uităm un pic la
lucruri care te ajută pe tine, sunt curioasă, care este o
practică somatică care nu lipsește din rutina ta zilnică.
Am diverse lucruri pe care le fac în funcție de cum și nu fac
același lucru tot timpul și mă ajută în primul rând să am un
timp mai lung de lic dedicat la nivel de săptămână minim o seară
în care miau și fac ceva mai lung orice simt eu atunci o fac
eu de obicei fac ceva din sistem, au evitat de alții, nu
de mine, da e fain că am și alți facilitatori.
Acolo asta mă ajute și pe mine ă.
În ultimul timp fac de mult cochetez cu mișcarea liberă și
dans îmi pun niște mele din Punc te de starea mea și pur și
simplu îmi las corpul să facă ce vrea el să facă.
Mă ajută foarte, foarte tare și mi se pare foarte îndemână
respirația, chiar dacă fac 2 minute, simplul fapt că îmi
acordă aceste 2 minute de liniștire pentru mine e
important că dau acest reset după fiecare mini activare pe
care o am în parcursul zilei și o mai ajută foarte mult, dar nu
știu dacă așa zic practică sau să zică direct la terapie, iar
uleiul care este o. Toată de eliberare de tensiuni
și amprente traumatice prin tremur și tot așa fac asta o
dată pe săptămâna asta 2 săptămâni, cum simt și eu nevoia
și dincolo de practici ceva ce încerc să încorporez cât mai
mult este ieșitul în natură, sub orice formă.
Dacă pot să plec din București minunat, dar dacă nu încerci cel
puțin să ies în parc sau să mă plimb stau într-un cartier cu
foarte multă verdeață fiu, mă ajută să mă plimb pentru că
miroase a Tei și atunci e foarte fresh si ca să zic așa, dar asta
asta e focusul meu de film natură și un mini mișcat, un
ceva. În fiecare zi și pot să dau
exemple și mai complicate la faptul că uneori mă mai duc la
tot felul de meditații dinamice cu shelly, când și cu danșii da
ești terapeutic și tot felul de alte chestii, dar pe care le fac
dată pe lună, te la 2 luni, dar cred că mai importantă igiena
zilnică decât să facem noi o dată la.
Ce mi se pare foarte fain că explorând ajungi exact așa cum
ai zis TU, uite, eu fac în funcție de ce simt că am nevoie
pentru că ajungi experimentând și explorând diverse exerciții
sau tehnici sau practici, să le ai ca într-o tolbă cu
instrumente și la un moment dat devine foarte ușor și, dar acum
cred că m-ar ajuta scuturat acum cred că m-ar ajuta.
Expirat acum cred că sau pur și simplu le schimbi între ele
pentru că ai nevoie de de diversitate.
E vreo practică care simți că în călătoria ta te-a ajutat mai
mult decât altele? Este ceva ce la un moment dat am
simpli, care a avut un impact foarte mare. 2021 doar că
treceam, nu știu, chiar am văzut în băneasa.
Am fost la marginea lui, dar ideea E că am avut o perioadă
foarte, foarte grea, foarte mult anxietate.
Efectiv mă speriam, dacă auzeam că sună interfonul, știu că sună
la ușă sau că pur și simplu mă speriam la modul că mă panicam
și totodată nu mai aveam efectiv energie de viață.
Mai aveam energie să trăiesc pur și simplu orice era foarte
obositor pentru mine să mă duc până la mega care era lângă
bloc. Era ceva ce trebuia să mă
odihnesc o oră după ce la un moment dat am făcut un program
de dans arhetipal terapeutic cu Camelia Moga, care acum e și
parte din stomac și oferă aceste sesiuni.
Și de ce dansul? Pentru că eram într-o perioadă
în care nu mai aveam Poftă de viață efectivă, adică nu mai
dădea nimic o stare de bine absolut nimic și sesiunile aceea
degetul 15 minute de dans, care erau cu el și cu flori și cu
tehnici propuse, m-au ajutat cumva să aducă o stare așa de
plăcere în corp. Că nu doar de odihnă și simt că
îmi vine pofta de viață și că îmi găsești din nou vai boala.
De aici facem chestii drăguțe aici am grijă de mine.
Hai să alții trăiesc pur și simplu.
Asta a fost pentru mine ceva ce m-a scos dintr-o zonă foarte,
foarte, foarte dificilă. Totodată, m-au mai ajutat
practicile scurte de respirație, tot în momentele în care nu avem
resurse să fac nimic altceva pentru că mi-e foarte ușor să
respiri 2 3 minute și nu îmi trebuie nimic complicat, nu îmi
trebuie nimic Sf ca să fac treaba asta și știu că mai
învățăm tot în perioada aceea și cumva simt că m-a ajutat cel mai
mult. Atunci că aveam mai multă nevoie
și acum ajută toate, dar acum sunt suficient de stabilă încât
să să mă să fie mai degrabă un management al stării mele decât
o recuperare din ceva. M-a ajutat atunci și yoga, care
este foarte mult pe asta în posturi și a te relaxa.
Așa se face de fapt, yoga este că întinde foarte bine fa știa
ceva cu care am început recent să lucrez și să mă concentrez și
pe treaba asta, dar eu cred că cine atât de mult de noi ca
indivizi, ce ne place si ne ajuta concret, problema că nu
pot să zic că tehnică mai bună decât alta, pentru că ce mi se
potrivește mie? Recunoaște ți se potrivească
ție? Deci rămânem pe ideea de
încercat. Este.
Detestat de experimentat pe proprie piele.
Înainte să îți pun întrebările, oricum, știi deja ce urmează
spre final, apropo de adevăruri evergreen și pauză de bine și
unde te găsim și la ce mai muncești în perioada asta, vreau
să creez spațiu și să te întreb dacă până în punctul ăsta în
care am ajuns cu conversația noastră, dacă e ceva ce simți,
că ai nevoie să lași aici și n-am întrebat, dar e musai
pentru tine să menționez? Vreau să mai punctez ceva despre
felul în care funcționează sistemul nervos autonom.
Am spus deja că stresul înseamnă activare.
Simpatică, preturi Fly. Totodată, mai este și Jurnal de
sub activare care se numește funcțional de colaps de
imobilizare, unde de multe ori ăia arată ca lenea, dar nu este
lene este pur și simplu blocaj acolo este și procrastinarea.
Acolo e sentimentul acesta de eu nu am resurse, eu nu pot eu nu
am cum eu nu știu la mine, nu știu, poate la mine nu merge,
dar și oameni pe care îi vedem așa și pare a fi fără speranță,
poate ni se pare că suntem victimizează, dar de fapt s-ar
putea să fie un pic altceva și ca urmare oraș stresului cronic
ori a experiențelor traumatice noi putem.
Blocați în una din zonele, aceștia ore activare tot timpul
cu furie tot timpul cu anxietate tot timpul cu griji tot timpul
și trăiesc. Noi spunem, așa sunt eu, dar nu
așa ești tu acolo e bloca sistemul tau nervos ori pe
cealaltă parte, dar nu pot, dar eu nu știu dacă mă descurc, dar
mă proce da, dar nu se poate da oamenii ăia care parcă nu nu fac
vor, dar nu fac din nou, nu sunt ei așa nu sunt leneși nu sunt
neputincioși sistemul lor nervos este blocată în această stare
acum, dacă ne regăsim într-o stare foarte mare de blocaj,
bineînțeles că avem nevoie de susținerea unui terapeut,
totodată ne putem. Găsi ocazional în blocaj ca
urmare a experiențelor stresante, prin care noi trecem
și de asta avem nevoie și de aceste practici, pentru că
alături de procesul de terapie practicile somatice contribuie
foarte mult la procesul nostru de vindecare că ceea ce facem
noi în afara procesului de terapie de cauțiuni sau de orice
altceva e relația mea cu mine. În momentul în care aleg sa faca
teste practice felul în care eu aleg să mă uit îngrijesc pentru
îngrijirea nu e doar despre a face masaje și am pune unghiuțe
frumoase despre așteaptă să fii un părinte bun pentru mine,
pentru propria persoană și vă rog persoanele care se ascund.
Am găsit blocate în așa sunt eu să ia în considerare faptul că
nu așa se încheie aici că au mai multe restricții decât cred ei
și că toate trebuie să învețe să le acceseze că resursele sunt în
interiorul lor pentru toată lumea.
Ori de câte ori te surprinzi spunând, așa sunt eu pentru mine
este un red flag. Este ceva de explorat că e la
nivel de mai încet, că e la nivel de corp care la nivel de
sistem nervos de cum vrei tu și mă bucur mult că ai vorbit și de
partea asta și de lenea care poate uneori nu e Lene și de
această neajutorare și despre faptul că e ceva despre care
vorbim des aici, da ori de câte ori putem să reiterăm asta.
Eu sunt happy că cea mai importantă relație pe care o
avem în viața asta este cea pe care o avem cu noi.
Î. Și dacă aici e bine, atunci avem
șanse să fie bine și și în celelalte relațiile importante
pentru noi. Pe lângă tot ce ai împărtășit
până în punctul ăsta, Andreea, dacă ar fi din acest rol nou al
tău și acest domeniu nou în care activezi tu în această perioadă
a vieții tale, că un nou ce să-ți mai zic că intuiția care
sunt 3 adevăruri evergreen pe care vrei să le lași de data
asta care poate să fie despre eliberarea acestor lucruri și
iar o să pun în ghilimele la lucruri din corp?
Reconectarea cu corpul costuri ascunse, nu știu orice din ce
simți tu și crezi că? Stă în picioare și acum și va
sta în picioare și peste 5 ani. Indiferent de ce alte tehnici
metodologii se mai descoperă și lansează.
Cu ce sau în ce cred că aș spune că primul adevăr este că tot
ceea ce facem pentru ceea ce nu facem vine cu un preț și de
multe ori credem că pentru că nu apar consecințe de o lună un an
10 ani, nici nu o să apară, dar adevărul e că dacă eu trăiesc în
stres cronic, dacă eu vin cu un istoric de traumă, dacă eu vin
cu ignori nevoile mult timp, la un moment dat se va întâmpla
ceva tot ce înseamnă dezorganizarea sistemului nervos
autonom va afecta sistemul imunitar și sistemul digestiv,
sistemul hormonal. Va afecta toate
funcționalitățile corpului nostru și hai să nu așteptăm să
se întâmple așa pentru că adevărul evergreen este că felul
în care ne gestionăm stresul, indiferent că este stres fizic
emoțional, social stres va influența la un moment dat
celelalte sisteme din corp și asta nu o să schimbe niciodată.
Este de când lumea, doar că acum vorbim mai mult despre ea.
Un alt adevăr evergreen este că îmi e important corpul nostru.
În ce sens? În sensul că a fost la un moment
dat așa un bal al dezvoltării personale și în România poate în
căiește și nu mai sunt eu conectat ă la el care spunea,
mai sunt niște evrei din felul în care gândește cel mai
important lucru Min D ta și săpunește și mintea meditează,
OK, dar e important importantă treaba asta, dar este importantă
alături de azil, care sunt la fel dacă nu mai importante,
pentru că pot să lucrez foarte mult la mai în setul tău, dar în
corpul tău trăiesc emoțiile, stresul și orice altceva, as
oricât de pozitivă ar fi mai încet ul tău, dacă nu cobori mai
jos de gât. Nu te uiți la ce se întâmplă și
în corp. S-ar putea să te trezesc că
lucrezi așa cu 20 % din resursele tale și că mai sunt
acolo 80 % din poală și te. Și al 3-lea adevăr Evergreen
este că ceea ce gândim ceea ce simțim și comportamentele
noastre sunt ghidate de starea sistemului nervos autonom și că
asta mă întorc la ideea asta de mai sus este că nu pot să am un
man set de creștere pozitiv sau ce vrea fiecare să aibă dintr-un
sistem nervos autonom activat, deci felul în care e starea
sistemului meu va dicta credințele mele, felul în care
gândești felul în care mă comport și pot facto 5 au
terapie cognitiv comportamentală până nu mai pot.
Dacă nu mă uit la ce se întâmplă în sistemul nervos autonom, nu o
să pot să modific acele tipare de gândire sau de comportament.
Îmi plac adevărurile tale. Andreea pauza de bine cum mai
arată în perioada asta? Pentru tine am auzit de natură,
am auzit de conectare cu corp și de practici pe care le incluzi
în programul tău, dar când auzi ideea asta de pauză de bine,
care e primul lucru care îți vine în minte acum?
Un lucru care îmi vine în minte este un ritm mult mai lent și,
din fericire, vara hrănește această posibilitate și cum
spuneam, am decis să îmi iau now și complet complet liberă care
social media fără absolut nimic, care să-mi aduc aminte de muncă
și lucrez acum la liniștirea propriului sistem nervos auto 9
se transmit că suntem în siguranță să facem acest lucru,
că n-o să o pice nimic, că clienții o să fii acolo și din
momentul în care încheiați această pauză și mă pregătesc
ușor ușor pentru aud asta de 30 de zile pe care n-am avut o
niciodată. Și mi se pare fenomenal că îți
dai voie să faci asta. Da a fost ceva muncă interioară,
ai mai mult, îmi dau voie. Hai noroc am mai vorbit un pic
despre asta și înainte să apăsăm butonul de record.
Pe final, întrebarea de 100 de puncte, unde te găsește lumea
online în cazul în care încă nu ne-au stat să te caute să te
urmărească ce mai pui la cale în afară de această vacanță?
Și. Mai zi-ne ceva despre somau ai
pentru că l-ai menționat de câteva ori și m-aș bucura să le
spunem oamenilor despre resursa asta că nici nu pot să-i
platformă nici abonament, nici nu EO resursă.
Este mult mai mult decât o platformă da, deși implică și o
platformă asta voiam în primul rând să zică pentru că a fost un
subiect despre corp oamenii ăștia.
Intră pe stomaculei.ro să vadă acolo despre ce e vorba.
Într-adevăr, noi deschidem înscrierile de câteva ori pe an.
Nu poate oricine se intră când tocmai ca să gestionăm un pic
procesul oamenilor, dar fix în luna iulie o să avem o etapă
scurtă de înscriere și oamenii pot să acceseze acolo.
Ce este. Practic este comunitatea pe care
i-am creat o ca să pună aceste resurse la îndemâna oamenilor,
atât cu practici somatice pe care eu și-au colegele mele.
Am înregistrat într-un studio pe diverse teme, pe emoții, pe
sistem nervos, pe respirație, pe voce, pe mișcare de dans, pe
eliberare. Socială în curând și pe drenaj
limfatic că și ăsta e un alt subiect foarte aproape de
sistemul nervos autonom și nu numai da și și un live cu
diverși terapeuți și pe alții uitat ori și intenția mea a fost
fix. Ce ți-am spus mai devreme când
eu eram un bătrân au și am intrat în acel program ă și mi-a
oferit aceste resturi. Este ca eu să mă pot recupera și
pot să fiu mai bine cu mine și mi-am dorit ca asta să ajungă la
oamenii care trec prin ceva similar.
Deși da nu doresc nimănui, dar știu că se întâmplă și să fie la
îndemână, să fie accesibil, inclusiv financiar, dar și ca
simplu deschid un site și am acolo.
Tot ce îmi trebuie, trebuie doar să aleg și să mă familiarizez un
pic cu ele, pentru că important, pe lângă t, procesele noastre,
cum ne ajutăm noi pe noi și acolo mă găsesc oamenii cu asta
mă ocup anul acesta și probabil în mare parte a anului viitor
înțeles pe instagram, dar sunt convinsă că o să apară la tine
pe profil. Și-au luat pauza de bine cu în
Italia Psiho punct, Andreea teodor și o să găsească foarte
multe postări despre ce am discutat noi astăzi.
Și nu doar postări, ci cine vrea să vadă exemple de practici?
Partida. Poate să vadă în video pentru că
e destul de greu de explicat scutura, mă rog scut asigur că
fiecare se gândește la mintea ta se duce undeva, dar se face și
scuturatul ăsta într-un fel ă. Sunt tot felul de practici din
astea, de liniștire a sistemului nervos și e mult mai ușor să
vezi decât să stăm aici să explicăm în cuvinte cum arată și
cum se fac. Vreau să-ți mulțumesc că pentru
a 3-a oară am făcut asta împreună și că și de data asta
ai venit așa cu super mare deschidere să împărtășești
lucrurile astea pe care le ai descoperit de când nu ne-am
auzit de vreo 2 ani 3 ani aici în podcast și sunt absolut
convinsă. N-am niciun fel de dubiu că va
fi un episod cel puțin la fel de apreciat cum au fost celelalte 2
în care am stat la povești aici, la microfon îți doresc să ai un
august cu un sistem nervos liniștit și un septembrie cu un
sistem nervos liniștit când revii.
Nu ți se aprindă toate sistemele de alarmă, să zicem mai grav,
ne-am luat o lună de pauză și acuma ce ne facem și da îți
mulțumesc. Mulțumesc și eu, cristina și mă
bucur că am adus mai aproape de oameni această discuție, pentru
că încă e un subiect așa. În faza incipientă în România,
dar e extrem de important. Sper că ți-ai luat notițe că a
fost un episod valoros pentru tine, așa cum am intenționat noi
să îl facem și că vei reveni la el atunci când vei avea nevoie
de idei de practici somatice, de liniștire a sistemului nervos
autonom de reconectare cu corpul tău și mai sper că ne ajuți și
vei distribui acest episod că îl vei da mai departe către cineva
din Familia ta către cineva din Gașca ta de prieteni sau că îl
distribui către Comunitatea ta din social media.
Dacă vrei să asculți și celelalte 2 pauze de bine cu
Andreea caută episoadele 39. Și 85.
La fel ca anul trecut, pauza de bine intră într-o binemeritată
vacanță până prin august, când revenim cu episoade noi pentru
tine. Până atunci, însă ai de ales din
176 de episoade faine și valoroase care să-ți țină
companie vara asta inspirație vizuală.
Dacă asta ai nevoie, găsești pe conturile de instagram și de
Facebook. Pauza de bine mai ai la
dispoziție și ebook ul gratuit cu toate adevărurile evergreen
extrase din episoadele cu invitați de până acum, iar dacă
simți că vara asta e în sfârșit timpul?
Să. Lucrezi la relația cu tine.
La îmbrățișarea unei noi identități sau la designul
vieții tale, scrie și hai să lucrăm împreună ca toamna să te
găsească cu un alt tonus cu altă poftă de viață.
La final, te las cu același gând care sper să-ți dea un strop de
încredere și de curaj și tu îți poți construi o viață pe care
s-o iubești și sunt aici să te ajut să faci asta.