Salut sunt Cristina oțel, trainer, Live designer, coș și
antreprenor și ajut femeile să se elibereze din strâmtoarea
vieții care le-a rămas mică și să-și creeze una care să le vină
ca turnată. Pauza de bine e un podcast de
live designer în care te invit să te întâlnești cu tine, să-ți
antrenezi mai în setul de creștere, să te împrietenești cu
emoțiile tale, să-ți amplifici starea de bine și să-ți
îmbunătățești obiceiurile. Împreună cu invitații mei, te
echipăm cu ideile și instrumentele de care ai nevoie
ca să-ți crești încrederea în tine, să-ți transformi viața de
la interior spre exterior și să atingi succesul, așa cum arată
el pentru tine. Salut îți vorbesc azi dintr-o
postură în care mă minunez pur și simplu de cât sunt de
norocoasă ca orice om care însoțește alți oameni în
procesele lor de evoluție, să fiu înconjurată de atâtea femei,
inspirație să le văd transformarea în de aproape, iar
ele să își dorească să vorbească despre călătoriile lor ca să
inspire și alte persoane să înceapă să trăiască tot mai
conștient de inghet forward. Azi ai șansa să o cunoști pe și
să îți iei energie de la casiana dumitrașcu.
Dincolo de orice proiect în care este ea implicată, casiana e un
amalgam de vise și dorințe, un om căruia nu-i este frică să
încerce. De altfel, vei auzi ceva în
legătură cu această idee, inclusiv în adevărurile ei,
având grijă pe care ni le lasă, deși este jurist ales, cel puțin
în perioada asta a vieții în care se află să exploreze o
direcție mai creativă, fiind în prezent specialist în comunicare
și trainer. Și lucrează cu adolescenți în
proiecte educaționale, pornind de la călătoria ei de reașezare
în viață. Am explorat relația dintre
dezvoltarea personală și cea profesională, impactul evoluției
personale asupra carierei. Am vorbit despre diferențele
dintre generațiile noastre, gen zi ea, mileniul, eu despre a
rescrie regulile, după care trăim despre a avea grijă de
energia noastră înainte de a oferi altora din ea și multe
altele să-ți fie inspirație. Casiana bine ai venit în pauza
de bine. Bine te-am găsit, cris.
Eu vreau să fac așa un disc liber sau să-i pregătim pe cei
care cele care ne ascultă că o să fie un episod pe energie, Da?
Chiar dacă ascultă de dimineață, chiar dacă ascultăm seara, cu
siguranță, nivelul USTDG va crește după acest Podcast.
Da eu mă așteptam și abia așteptam cum ți-am și zis
devreme mai devreme că abia așteptam să mă reconectez la
energia stat. Așa efervescentă, chiar dacă e 9
dimineață, când înregistrăm într-o luni ă ă și abia aștept
să mă reconectez la povestea ta de la ieftin, pentru că tu te-ai
înscris la grupa de acum 2 ani, dacă acum 2 săptămâni am avut
episod cu Milena, care a fost acum un an?
Uite, acum sunt super curioasă să aflu din Povestea ta.
Ce impact a mai creat experiența ta de Live designer de a lungul
anilor, chiar și după participare și cred că un loc
bun de start este unde erai tu în viața ta care era contextul
tău Acum 2 ani, în septembrie, când tu ai decis că locul tău e
în acest program de live, din ce ai tu să reașeze în viața ta?
Îți mai amintești? Îmi aduc aminte inclusiv de
momentul în care am decis să mă înscriu în designul da și îmi
aduc aminte pentru că eram în bucătărie.
Și tocmai ce terminasem micul dejun stăteam, așa cumințică pe
scaun și mă uitam pe frigidere. Frigiderul meu este cumva un
reper îl pot privit ca pe o carte în care îmi revăd foarte
multe amintiri. Am fotografii cu magneți pe care
le am pe frigider, am bineînțeles, magneți în sine,
care mă duc așa în timp și îmi aduc aminte de hei.
Uite, am vizitat asta când eram într-un punct al vieții în care
am fost aici. Uite ce bine m-am simțit în și
uitându-mă pe frigider și nu este, nu a fost și nu este
singurul moment în care mă uit. Frigider cât mai iau decizii de
genul acesta și mă gândeam well, mie îmi trebuie ceva diferit
acum în acest pot avea mai mult timp la dispoziție.
Aveam cumva și un context profesional care mă punea
laolaltă, cu foarte mulți oameni din foarte multe generații.
Și totuși simțeam că îmi lipsește un ceva pentru cei care
ne ascultă eu de curând am împlinit 3 ani de activitate
profesională, deci sunt în primii 3 ani ES în primii 3 ani
de Muncă și. Mi-am dat seama că am cumva
nevoie să depășesc această etapă profesională, dar nu în sensul
în care nu-mi era potrivită, ci în sensul în care ar trebui să
mai fac un mix și cu altceva, ca să ajung eu la o stare de bine,
că tot suntem la un podcast care promovează asta și pentru că
aveam acest timp liber la dispoziție mai multicel.
Am conștientizat că s-ar putea să am nevoie de un input cumva
din exterior, care să-mi ajungă mie în interior și să mă facă să
mă gândesc, dar stai un pic că nu este totul despre
profesional. Că dacă ar fi o delimitare așa
exact cum învățam noi la matematică, când eram mici pe
segmente, adaugă un segment mai aduc.
Așa ar fi fost foarte simplu, dar din păcate, dar și din
fericire, toate laturile vieții, toate laturile vieții noastre se
întrepătrund într-o formă sau alta, așa că era necesar să
lucrez îndeaproape pe ă ă poate unele care erau prioritare acum,
poate pe altele care vor deveni prioritare în viitor, dar
trebuia să le am în minte să le conștientizezi.
Știu că sunt și ele acolo și că și ele au nevoie de o energie
aparte de o atenție aparte, ca să se facă așa un norișor roz și
pufos bine conturat în care să existe acest puțin din toate
ariile vieții. Să fie armonie e cuvântul exact
îmi vine în minte și vezi ăsta e unul din motivele pentru care la
început de program, în prima întâlnire, a fost despre a ne
cunoaște și despre a vedea cine cu ce intenții intră în această
experiență transformațională și de multe ori se întâmplă ce
poveste și tu eu nu știu exact de ce sunt aici încă, dar am
simțit că ai nitu bih știm și ăsta e motivul pentru care pe la
jumătatea programului ne mai uităm o dată hei, du-te înapoi
și uită-te la intenția pe care ți-ai setat-o, că ne apucăm de
partea de construcție. Uită-te dacă mai rezonezi, vezi
dacă vrei s-o modifici să o completezi, s-o înlocuiești cu
totul pentru că vom fi trecut deja până în momentul ăla prin
uitat în trecut, prin ce a fost mai greu.
Și să știi că de fiecare dată mi-am demonstrat că intuiția e
cu un pas înaintea noastră. Păi doar să înveți să o auzi și
să să ai încredere, dar să-i dai crezare cu cine vrei tu când ai
intrat în live din. Păi acum 26 și o să facă câteva
luni? 27, deci cred că aveam 23 spre
24. 24 spre 25 dacă era cu 2 ani, ce vreau să zic este că
este și o perioadă în care este absolut firesc să pui focus pe
partea de profesional pe partea de dezvoltare profesională ieși
de pe băncile facultății. Ai foarte mult entuziasm îți
imaginezi o mai coadă, acum sunt adult, îmi iau viața în
propriile mâini și ce ne mai trece nou prin minte?
Și e firesc să urmeze o etapă în care să explorăm cine suntem noi
din punct de vedere profesional, să ne diferențiem cumva să ne
găsim nișa aia care ia noastr uite ăsta e locul meu acum și
aici vreau să cresc ă ă și mi-a plăcut foarte mult când noi ne
pregăteam pentru conversația asta, că ți-ai dat seama că
partea asta de dezvoltare personală nu are cum să
lipsească și da, ok, mulți dintre noi începem cu focus pe
profesional, după care, prin context circumstanțe, experiențe
pe care le avem, începem să ne dăm seama că mai e și altceva
și. Sunt foarte curioasă.
Cum vezi tu relația dintre dezvoltarea personală și cea
profesională și ce e evident pentru tine azi și nu vedeai
încă acum 2 ani când noi eram în program?
Să știi că m-am îmi place foarte mult, nu neapărat când am spus-o
eu, dar am aderat la asta. Este nevoie de un sat întreg ca
să crești un copil și ca să merg mai departe, este nevoie de o
întreagă comunitate ca să poți să crești un om în adevăratul
sens al cuvântului. Este natural să ne preocupăm de
dezvoltarea personală profesională, pentru că cumva
venim din școală, unde în școală asta se învață într-o proporție
sau alta. Mergem către liceu, mergem către
facultate master doctorat în fine și alte forme de învățământ
ne este la îndemână. Este o cale deja bătătorită
pentru fiecare dintre noi. S-ar putea să ne fie destul de
facil, să mergem pe ea, pentru că așa se face, așa se spun, dar
este important, așa cum ai menționat menționat și tu să.
Ne dăm seama că în realitate nu este vorba doar despre
dezvoltarea profesională și că în orice context profesional,
mai departe de cunoștințele pe care le ai.
Ești TU ești Tu Cristina, aici tu CASIANA, ești tu ascultător,
iar dacă nu creezi anumite conexiuni cu cei din jurul tău,
nici într-un cadru profesional, nu o să poți să ajungi la niște
rezultate preconizate sau chiar dincolo de rezultatele
preconizate, așa că în urma experiențelor pe care le-am
avut. Și a feedbackului pe care l-am
primit, mi-am dat seama că omul sfințește locul.
Orice loc ar fi el și cu oamenii poate își aduc aminte despre
tine, că ai fost șef de promoție?
Cum a fost cazul meu, pentru că da era și un context de
ceremonie, adică sunt niște momente pe care nu le uiți dacă
sunt integrate cu alte momente bun, dar dincolo de o diplomă
sau dincolo de o recunoaștere a meritelor mele, eram de fapt eu
casiana, care în viața de zi cu zi aveam oamenii în jurul meu,
îi făceam să se simtă bine, mă făceau să mă simt bine că eu să
creez acest spațiu al creativității și al energiei.
Nu pot să merg mai departe și oportunitățile să vină către
mine sau să le crezi de asta. Aș aș pune preț pe dezvoltarea
personală într-un punct în paralel cu această dezvoltare
profesională sau să ne dăm seama un pic ele merg de fapt mână în
mână. Asta este toată toată chestia
asta este cheia de fapt, că ele merg mână în mână, nu sunt acele
segmente de la matematică despre care discutăm, nu le putem
diviza din punctul meu de vedere, sub nici o formă nu le
putem diviza, pentru că în momentul în care ajungi la un
loc de muncă. A OK ești evaluat prin prisma
unor cunoștințe, dar dacă nu creăm o conexiune cu cel din
fața noastră cu potențialul nostru, angajatori sau cu echipa
în care lucrăm sau pentru care lucrăm, mi se pare că aici încep
așa să se va lanseze lucrurile știi?
Știi îmi dau seama că noi vorbeam și în program că
dezvoltarea personală, dacă e să ne uităm așa e.
Cu un nivel mai în profunzime, începem de la ceva care e foarte
palpabil, dezvoltare profesională.
Uite rola titulatură în nomenclatorul de funcții.
E mai ușor de pus mâna pe el. Știi și pentru mine, dezvoltarea
personală stă cumva dedesubt și vine un moment în care încep
poate să-ți pui întrebări despre de ce ți-e foarte ușor să atingi
un anumit rezultat. Apropo, de ce ziceai sau să-l
depășești voi pentru că mă încântă, pentru că sunt în flow,
pentru că am o pasiune pentru sau am o curiozitate naturală
nativă născută pentru. Sau pentru că e aliniată cu una
dintre punctele mele forte sau pentru că îmi hrănește una
dintre valori? Nu știu creativitate,
comunicare, calitate, whatever e valabil evident și pentru opus
nu ating rezultate, de ce nu ating rezultate?
Nu știu, îmi dau seama că îmi e greu să-mi refuz colegii când
vine să-mi ceară ajutorul și prioritizez pe ei și munca mea
pică. Ă.
Cumva în plan secundar și nu mai reușesc să mă achit.
Cumva de toate responsabilitățile mele sau îmi
dau seama că mă compar toată ziua cu ce văd în jurul meu.
Sau că îmi este teamă să-mi exprim părerea sau să știu că am
niște idei foarte faine, dar mi-e frică să le scot pe gură
pentru că ce o să zică ceilalți și așa mai departe.
Ce atunci ajungi la un moment dat, într-un punct în care e
important să te uiți la partea asta de dezvoltare personală și
de multe ori sigur că există tot felul de tangențe și mai atingem
din când în când. Poate, dar uite, eu lucrez
inclusiv cu persoane care sunt 30 + 40 plus care a urcat pe
scara ierarhică până hăt și își dau seama că știu de multe ori
vin cu întrebarea aia. Is this IT?
Adică mă duc pe un rol mai mare cu și mai multă
responsabilitate, poate cu și mai mult timp petrecut la job
sau departe de copil sau mai știu eu fiecare cu contextul lui
rămâne un vid pe care nu mai ai cum să-l acoperi numai din
titulaturi diferite, doar urcând pe scară sau mergând chiar și pe
orizontală sau mergând din zona de angajați spre ANTREPRENORIALA
e important să rămânem în conexiune cu noi și mă bucur
foarte tare că ai ajuns în punctul în care să vezi
lucrurile astea, să le simți pe propria piele și să începi să le
incluzi în. Programul tău?
Ca să zic așa. Și că culegi.
Beneficiile mi se pare mi se pare foarte interesant acest
punct, Chris, noi avem acum au și o conversație inter
generațională, ca să zic așa, ceea ce e foarte interesant, așa
că a perspectivei eu sunt un cumva spre final de gen Zidar
sugestie până la urmă și da, într-adevăr, în general vrem mai
mult, ne-am luat o mașină mare, vrem o mașină și mai mare pentru
că ni se pare că parcă nu e așa de încăpătoare, precum am dori o
9 noi vrem, nu știu, suntem pe o poziție de asistent de manager.
Să fim medicii de la manageri, vrem să fim habarnam.
Partener și așa mai. Exact manager de medici medicii
și așa mai departe ar fi foarte interesant să ne păstrăm cumva
această dorință, inclusiv în relația noastră cu noi din punct
de vedere personal, pentru că dacă ne-am duce cumva și zona
aceasta de dezvoltare personală și a merge tot pe acest fir, îmi
dau seama că e bine că am conștientizat că am o problemă,
că ăsta e primul pas să ne dăm seama că există, nu știu, poate
o problemă e mult spus, dar este ceva acolo care poate ne supără
sau care poate în relație cu alții.
Prin feedback că nu ar fi neapărat ceva potrivit.
Dacă am fi așa mai mulți și în viața personală și să avem cumva
acest spațiu al explorării sau mă rog, această dorință de
explorare și de a ne pune mai multe întrebări, ia să vedem
astăzi am reacționat cumva sau astăzi ceva Matri găruit DECEM
atribuit respectivul lucru, de ce, de ce, de ce și la fel să ne
să ne dorim și mai mult și mai mult, în sensul în care să
venim. Poate cu alte întrebări care să
genereze alte comportamente, alte atitudini, să ne să
experimentăm de familia asta. Mi se pare foarte fain în viața
noastră, că noi avem noi, chiar avem timp și spațiu să explorăm
doar să explorăm. Asta este ideea doar să ne ne
dorim să facem lucrul acesta și să avem oarecare oarecum o
anumită disciplină. Da profesional.
Este așa cum ai spus și tu externare tangibil pentru toți
dintre noi. Este foarte ușor pentru că în
mare parte se vorbește foarte mult despre asta în societate și
o spun mai degrabă din perspectiva unui om care a
lucrat cu copiii sau cu care s-a lucrat în copilărie și unde nu
s-a pus accentul. Din păcate.
Pe emoțiile noastre pe ceea ce simțim cum gestionăm niște
emoții că există niște emoții care se numesc Abcd și nu vorbim
doar despre bucurie, tristețe și așa mai departe.
Și ce înseamnă și cum se simte și dacă se simte cum ne ascultăm
corpul și dacă ne ascultăm corpul, ce facem pe mai departe,
dar la fel acestea sunt niște discuții legate de educația
noastră emoțională care, dacă ar fi fost făcute în anumite
puncte, sunt convinsă că poate în contexte de genul acesta,
poate că ne-am fi pus altfel problema despre cine suntem noi
dincolo de o titulatură. Pusă pe o diplomă pe un perete
și așa mai departe. Și gândește-te că dacă tot
vorbim de generații ca mileniul, lucrurile astea au fost și mai
pregnante și mai limitate. Adică mie mi se pare că și
generația ta și generația copiilor mei aveți mai multă
curiozitate și mai mult curaj de a nu neapărat de a încălca
regulile de a testa limite și mă gândesc la râul Breaking și
poate mai degrabă rul banding. Hai să vedem ce se întâmplă dacă
și mi se pare că la nivel de generație.
Aveți mai multă libertate și poate că nu se vorbea atât de
mult despre partea de emoții. Dar dacă în cazul vostru nu se
vorbea atât de mult, da gândește-te noi cum ar veni
părinții da, n-aveam nici atât, adică n-aveam cum să dăm mai
departe și atunci mie mi se pare foarte fain că avem conversația
asta pentru că am șansa să văd lucrând cu clientele mele care
sunt mai tinere decât mine. Ma repet, curajul ăsta de de a
sparge niște tipare. M și sigur că contează foarte
mult. Noi am vorbit despre asta în
program și care era nivelul de conștiință al părinților.
Când te creșteau și de asta. Era la un moment dat, o
conversație și într-un podcast cred că era lat ombilic și era
cu gabor maté și pompiliu are și o soră și zice, păi cum suntem
noi 2 așa de diferiți, având în vedere că avem aceeași părinți
și gabor Matei a zis, nu aveți aceeași părinți, sigur te uiți
la ei și sunt aceiași, dar pe interior sunt oameni diferiți și
eu simt asta, inclusiv la mine în relația cu Alex și cu sara
aveam 28 de ani când s-a născut. Alex 30 2 când s-a născut sara,
am avut o abordare cu totul diferită, mai înțeleaptă, mai
calmă, mai relaxată și așa mai departe.
Și sunt sigură că asta va se va vedea și în timp, dar asta vreau
să zic ă ă în funcție de ă ă dorința noastră de a căuta de a
crește și așa mai departe lucrurile astea mi se pare că la
generația ta și la generația și mai tânără se întâmplă mai
devreme decât ne-am cu ghilimelele de rigoare deșteptat
noi, păi stai puțin, că doar pentru că o viață întreagă, am
auzit că trebuie să facă așa și trebuie să-mi găsesc un job la
stat. Eventual și să mă pensionez de
nu știu unde eu am avut noroc de părinți, tineri și deschiși la
minte, dar erau foarte des întâlnită.
Povestea asta la voi mi se pare că e un pic mai flexibilă
treaba, uite, sunt curioasă pentru că ziceai mai devreme de
ariile vieții și cum exercițiu în care ne-am uitat așa cu
atenție la ele și am făcut fotografie la minut, pentru că
da, sunt absolut de acord cu tine ariile astea și rolurile
noastre se întrepătrund și noi le-am separat și am făcut o poză
la minut doar de dragul unui exercițiu și să să putem să ne
uităm concentrat pe feliuțele astea.
Separat, dar ele în esență sunt interconectate și apropo de ce
ziceai tu și mi-ai scris și un mesaj când ne pregăteam pentru
întâlnirea de azi. Aici a fost pentru tine un
moment de aha, pentru că dacă sunt niște arii în care da sunt
palpabile, măsurabile și așa sunt altele la care poate nu e
atât de evident că ai putea să faci lucruri, să-ți fie mai bine
sau că le poți influența că l poți crește și aș vrea să-mi
spui mai multe despre asta, despre aha ul pe care l-ai avut.
Cred că aha ul pe care l-am avut provine din simplul fapt că am
luat un pix. Și am scris pe hârtie ceea ce
ne-ai spus, pentru că în Live designer eu am apreciat foarte
mult temele pe care le-am avut. Știu că poate te mă sună ceva
așa împovărător, dar pentru mine nu a fost.
Pentru mine a fost ceea ce a trebuit, pentru că dacă aș fi
rămas la nivelul de a asculta doar conversațiile pe care le
avem între noi și alături de fetele care au participat, s-ar
putea să nu fi rămas. Poate cu multe lucruri, dar tema
își avea rolul ei și. Înainte să zici, vreau doar să.
Le zicem și celor care ne ascultă că știu că ți au plăcut
temele și că le-ai făcut cu conștiinciozitate.
Hai să le spunem invitații că poate nu toată lumea rezonează
cu ideea de temă, dar dincolo de faptul că erau multe pagini
scrise pe caietul pe care ți l-ai pus tu deoparte pentru
asta, tu mereu un plai pagina pe unde se putea de stickere cu
înghețată, cu coroane, cu nu mai știu ce am zis pantofi cu toc cu
soare cu și pentru mine a fost așa încă o dovadă despre
spiritul tău ăsta jucăuș ludic, pentru că devenise deja nu știu
asta, era tradiția noastră, era numa între noi 2.
Știam niciodată când deschid fișa de la tine, Ce chestii care
mai găsesc și uite vezi, apropo de asta, mi se pare că e un mod
prin care tu ți-ai pus amprenta când zici temă dash te gândești
la școală, trebuia să fie ordonat, trebuia să fie curat,
trebuia să fie serios, nu știu ce și vii tu în contextul ăsta
și taie curat e serios, dar asta nu înseamnă că nu pot să aduc un
pic din personalitatea mea și să pun niște stickere aici, că îmi
place și mie s-ar putea să-i placă și christine și da will
have but IM gata am zis. Ține foarte mult apropo de ceea
ce ai spus Tu de această semnificație pe care noi vrem să
o aibă niște cuvinte în momentul în care ne gândim la tema.
Dacă ar fi să mergem pe acest exemplu, da, ne gândim, pentru
că așa ne-a fost insuflat, pentru că așa am trăit în acest
mediu academic. Ca să zic așa, în marea parte a
timpului că până la urmă școala ne-a ocupat mult timp din orele
pe care le avea o zi. Cumva tindem într-o anumită
proporție, să ne gândim la ceva mai degrabă negativ?
Ăla ceva care vine cu iar tema, iar ceva de scris, iar și așa
mai departe, pentru că ne proiectează în trecut.
Dar dacă ne gândim la noi în momentul de față sau dacă mă
gândesc la mine ca si Ana, eu mă gândesc cum să fac acest proces
mai accesibil pentru mine și de aceea am preferat să pun acele
stickere. De fapt, sticlele acelea nu erau
doar niște stickere. Ele de fapt erau un reminder al
faptului că pot să fiu cine vreau să fiu chiar și într-un
context al unei teme. Super revenind la ariile vieții
și la harul tău, hai să vedem, iar eu un pic în povestea asta.
E foarte interesant, în primul rând.
Să desenezi acel cerc, împărțit în mai multe feliuțe de pizza,
să zic să dau așa un pic și în zona aceasta ludică descărcare
totul povesteai ă ă și care mi se potrivește.
Știu în primul rând să desenezi ariile vieții, să vezi că există
mai multe pe care poate nu le conștientizezi sau cărora nu le
acorzi atenția suficientă și apoi să mergi printr-un sistem
de gradare, adică să treci cumva prin filtrul tău.
Ce. Notă, mi-aș ta.
Cu cea mai mare obiectivitate posibilă ce notă mi-aș da în
aria legată de nutriție, mănânc ce trebuie mănânc când trebuie,
sunt atentă la ceea ce simte corpul meu când mănânc prea mult
x sau când mănânc y lucru și a fost un exercițiu mai degrabă de
onestitate cu mine despre asta era vorba, cu toate că noi, în
momentul în care avem de trecut printr-un prin acest sistem de
notare, ne e dificil un pic să ne gândim la noi că n-am avea
10, nu s-au. Nu asta pentru că așa am fost
învățați până la urmă în școală, ca cei care au cele mai mari
note sunt cei mai performanți sau sunt cei care ă au un anumit
nivel de inteligență și cu care poate vorbi poate relaționa.
Poate altfel și așa mai departe. Ceea ce da este o altă discuție
aici, că nu neapărat notele reflectă realitatea, dar în
mergând pe această linie, noi venim din dintr-un sistem în
care cam ăsta cam asta a fost evaluarea nu prin note ai noului
10 super erai fain nu ai mai puțin.
Î și apoi să vii să-ți dai niște note în ariile vieții, deci nu
în funcție de ce informații ai reținut câte pagini ai învățat,
ce concepte, știi cum reușești să le aplici în diferite spețe,
probleme și așa mai departe. Și la nivel de satisfacție pe
care o resimți în fiecare dintre ariile astea și noi ne-am uitat
și la intelectual și la emoțional.
Nu era doar profesional și personal.
Exact adică, le-am spart în bucățele și da, toată tot acest
cerc, toată această pizza de fapt este în viața noastră
prezent. Această pieței prezintă în orice
moment, chiar și în momentul în care noi discutăm acum.
Dacă n-aș fi mâncat bine de dimineață, poate n-aș fi avut
același nivel de energie cu care să conduc discuția.
Dacă n-aș fi trecut prin anumite experiențe profesionale, poate
n-aș fi avut și să dau pe mai departe și tot așa, adică ele se
întrepătrund și am avut acest moment de aha, când efectiv mă
duceam cu pixul în acea feliuță de PIC de pizza și mă gândeam
nota unu, nu chiar nota 2, nu chiar hai un pic mai mult, un
pic mai mult, un pic mai mult. Și știu că ajunsesem la mergând
pe exemplul cu nutriția că ăsta a fost, nu știu ce noi și mai
pregnant ă ă mers am mers, am mers și ajunsesem la nota 7 și
am fost așa cu pixul între 7 și 8.
Zic că ar trebui, totuși, știi că parcă nu mănânc chiar cum
mi-aș dori eu să mănânc ce mă rog ca produse ca stil și am
fost așa în știi cum dai de o roată la o tombolă și sperii așa
cu o ultimă speranță, nu știu ultimă așa speranță să se ducă
către vouchere la d. X lei și să nu se ducă către cer
cu mai câștigat nimic. Îmi pare rău mai încearcă.
Și-am zis, nu stai un pic e cât se poate de serios sunt într-un
program cât se poate de serios. Am alocat un timp cât se poate
de serios pentru a participa la el.
E timpul să trec peste această barieră de casiana nota 10 în
orice și să-mi dau seama că de fapt nu ai știut să mă prezint
la 7. Pentru ca desi el și aici sunt
aici, eram în momentul acesta și așa am făcut cu fiecare arie în
parte și mi s-a părut din nou extraordinar de de un poet
extraordinar, de interesant. Când ai spus, noi le vizualizăm
pe toate, dar ca să putem să facem niște pași considerabili,
trebuie să ne axăm pe una poate sau pe 2.
Și tot așa, pentru că din nou mă întorc la acest haos în care noi
am trăit cu fără de toate. Fă-le pe toate.
Ă cât se poate de mult și habar n-am o să ajungi și tu într-un
punct, dar atunci a fost for el, adică a fost ceva de genul
fetelor stați un pic, hai să ne uităm la roată fiecare în parte
și să vedem unde în nu știu pe termen mediu termen lung, poate
și pe termen scurt, unde am putea să progresăm, ca să ne
focusăm pe asta că dacă m-aș fi făcut sau pe toate, de fapt nu
m-aș fi focusat în realitate și nu aș fi ajuns la, adică aș fi
ajuns în același punct în care eram și înainte de program ceea
ce. Sau uneori poate chiar mai jos.
Pentru că ai văzut cu onestitate unde te situezi ți-ai propus să
le crești pe toate deodată. Dar cumva în aceeași perioadă de
timp care este copleșitor pentru că creierul nostru nu e făcut
pentru asta, dar e despre supraviețuire și atunci e
important să înțelegem că poate părea foarte sexy să facem niște
salturi din astea mari și să ne propunem să ridicăm satisfacția
pe 5 6 Arii odată în realitate, EO probabilitate mare să fim
copleșite și să intrăm în fayt or flight.
Sistemul nostru nervos să fie mult prea activat și să nu facem
nimic, dar pentru că ne-am uitat cu onestitate, știam că vrem să
fie mai bine și n-am reușit să facem nimic din toate astea.
S-ar putea să se traducă în stimă de sine mai scăzută.
Da, pentru că nu mi-am ținut promisiunile față de mine și pot
să inventez tot felul de povești negative, după aia pe care
criticul nostru interior să le fabrice și mi se pare că în
momentul și dacă te gândești la nivel de energie, noi avem un
anumit timp, avem energie pe care energie da o poți regenera.
Dar dacă tu iei o bilă de energie și tu împarți în 10
direcții, progresul pe care o să-l faci pe cele 10 direcții
este unul foarte mic, pe când, dacă iei bila aia de Energie și
o împarți pe o împarți pe o direcție, ai înțeles-o aloci pe
o singură direcție sau împarți în 2, ca să zicem progresul pe
care o să-l faci să fie considerabil mai mare și asta e
un exercițiu pe care, așa cum v-am zis și VOUĂ, atunci e
important să facem periodic e subiectiv absolut revelator
absolut. Și.
Ă. Eu am eu am auzit asta că pe de
o parte, un aha a fost faptul că te-ai oprit și te-ai uitat cu
sinceritate la toate ariile astea separat și al 2-lea a fost
că e important ca în funcție de ce simți tu la vremea respectivă
și de ce vrei să construiești și pe ce vrei să pui focus în
perioada următoare, unde doare mai tare sau unde e mai
important și sau mai urgent să începi s ă să intervii, să le
prioritizez, să alegi ceva care să fie focusul principal.
Având în vedere tot ce am povestit noi până acum despre
vârsta la care tu ai intrat în live designer despre diferența
asta și împletirea în același timp dintre dezvoltare personală
profesională, cu ariile vieții, cu valori, cu convingeri
limitative, cu visuri cu stickere și cu invitații de
lucru cu tot ce ai parcurs tu în experiența de la ieftin, cum mai
produce ea impact în viața ta azi?
În primul rând produce impact pentru că știu că există un
proces de la F Fain, în sensul în care.
El mi se pare că ar trebui să fie cumva în să ruleze acolo
undeva în mintea noastră, că în orice moment în care te-ai afla,
s-au întâlnit să spună în orice punct al vieții, dar știu, repet
și eu această această sintagmă, dar așa este.
Îi fain să ne dăm seama că acest proces de Live designer există
este cât se poate de real și este efectiv un proces ongoing,
adică nu se va termina niciodată.
Pentru mine nu se va termina niciodată.
Cred că ar trebui să. Să înțelegem cumva că nu trebuie
să punem anumită presiune pe noi în anumite momente, pentru că da
a făcut procesul. Am făcut programul de Live
designer acum 2 ani și peste 2 ani.
Practic, pentru că mi-au mi-au rămas niște informații și pentru
că am vrut să lucrez atunci. Ok, poate nu a fost atunci să
fie neapărat, dar știu că există.
Și știu că ele sunt acolo și vreau să să lucrez în
continuare, pe să zicem, uite pe aceste arii ale vieții, dacă tot
mergem în și rămânem în în această.
Direcție ă la fel cred că s cel puțin la mine se resimte în
fiecare zi faptul că trebuie să-mi să fiu mai atentă la ceea
ce simt în relație cu mai multe contexte.
Să îmi dau voie să spun Stop dacă simt că trebuie să spun
stop și o simt destul de pregnant în corp în momentul în
care trebuie să spun stop, simt pieptul, cum îmi plesnește la
propriu? Atunci este un semnal pentru
mine că trebuie să iau o pauză din ceea ce fac, pentru că dacă
continui și spun mai am încă un task, hai încă un teasc hai încă
o sarcină. Hai să mai răspund la încă un
mail. Hai că trebuie să mai fac, nu
știu ce hai că trebuie să mai dau un telefon.
După acel telefon va urma una telefon și un alt telefon și așa
mai departe până când ajungem la finalul Zilei total epuizați și
nu mai avem timp, poate după ora 06:00 să nu știu, mergem la
filmul pe care ni l-am dorit să îl vedem sau să alergăm în
parcul de lîngă car din cartier anulăm.
Apoi. S-ar putea să nu mai ai energie
pentru asta. Exact exact adică, nu nu mai
avem energie concretă, dacă nu știm să punem pauză, atunci când
trebuie am resimțit-o de multe ori, când lucram bineînțeles că
o simplă, nu știu de conectare în sensul în care hays un pic să
facă o plimbare pe afară. Îmi iau o pauză, nu știu 5 pe
20:30 mă reîntorc după la lucru, este absolut revelator cu ce pot
să te întorci după acea simplă plimbare prin cartier, apoi la
ceea ce ai ceea ce ai de lucru. Am am resimtit o de foarte multe
ori. Și stai efectiv în detaliu.
Dacă stăm să disecăm un pic este un detaliu doar câteva minute pe
care le petreci plimbându-te pe afară punct atât, dar faptul că
înțelegi că sau de fapt că îți dai voie să te descoperi și să
înțelegi cum poți să faci față unor situații ă sau pe ce ar
trebui poate să te canalizezi în momentul respectiv, ca să poți
să faci față situației respective.
Este un mare plus, este un mare punct de pornire.
Ok, dacă pe tine te face să te simți bine să îți sunt cel mai
bun prieten timpul programului. Și nu știu să poate să vorbim
despre altceva sau poate să-i povestești.
Nu știu dacă s-a întâmplat ceva anume în viața ta profesională,
dacă pe tine te face să te simți bine.
Lucrul acesta cufurit, adică eu așa sunt cel puțin ă ă ă
reacționezi pe moment, în sensul în care, în anumite
circumstanțe, îmi dau seama de ce aș avea nevoie atunci ca să
pot să duc pe mai departe ce ce mi-am propus și nu mă închid în
mine și nu mă gândesc lasă că va trece și acest moment și va
trece și ce? Celălalt și așa mai departe,
pentru că ei de fapt se vor cumula și s-ar putea să se
genereze ceva pe care tu nu ți. L-ai imagina că ai putea să-l
generezi din toate aceste momente cumulate.
Dacă faci ceea ce simți, poate în momentul respectiv te va
propulsa într-un alt punct și. Tot așa eu zâmbesc în timp ce te
ascult o dată că aud maturizare îmi vine s ă.
Ă ei. În cel mai bun sens ă aud, așa
că te ajută să fii mai prezentă. Te ajută să fii mai conectat ă
la corp să fii atentă la nevoile tale, că te ajută să pui
limitele de care ai nevoie. La un moment dat, aud că te
ajută ca mai degrabă să răspunzi decât să reacționezi din pilot
automat. Și mă bucur enorm să știu că la
2 ani după participarea la program, lucrurile astea încă se
întâmplă și încă culegi beneficii.
Asta era și speranța și intenția mea.
Când l-am creat și, pe de altă parte, zâmbeam pentru că
întreaga experiență este construită și gândită sau
proiectată într-un fel care să te ajute să încetinești și ăsta
e unul dintre motivele pentru care, apropo de caracteristici
ale generației și tehnologie și așa mai departe, eu nu am vrut
ca oamenii să facă binging. Modulele video și așa mai
departe. Drept urmare, accesul este unul
treptat. Azi nu ne uităm la ariile
vieții. Azi ne uităm doar la intenție.
Azi nu ne uităm la valori astăzi.
Deocamdată ne uităm la credințe limitative.
Azi încă nu începem să construim, pentru că azi mai
avem de făcut altceva ca să construim fundația asta.
Acesta e un lucru pe care eu îl aud de la foarte mulți oameni,
că ideea asta, că am mers structurat, că am ținut spațiu
pentru anumite capitole. Acum e doar despre asta acum
aici ne concentrăm, asta se traduce dacă vrei și în viața
lor mai puțin. Mai sunt oameni care zic ce ar
zice Cristina acum sau CE m-ar întreba Cristina.
Acolo. Da e cât se poate de real pentru
că am vorbit atât de mult încât mie îmi este foarte ușor să mă
gândesc cu Vocea ta. Da da este cât se poate de real,
asta pentru mine și mă gândesc știi.
Uneori mă gândesc mi te imaginez zicându mi niște lucruri, știi
și te ajută cumva să să treci. Poate peste situația respectivă
și să te gândești. Stai un pic că dacă dacă
cristina mi-a spus. Știi ce?
Cred că e mai mult despre ai zis TU mai devreme o chestie care
mi-a plăcut foarte mult să-ți pui mai multe întrebări și când
zici că să-ți mai pui mai multe întrebări, e despre ați pune
întrebări din alea bune nu, dar de ce azi poate și eu nu pot da,
deci. Că da, de ce poate să aibă și un
sens negativ dacă tot ce ai treabă te?
Da, de ce da de ce da, de ce? Dar a fost în sensul de a ajunge
la ceva pozitiv și eu nu mi-am dorit niciodată ca oamenii cu
care să lucrez să devină în vreun fel dependenți de lucru cu
mine. Pentru mine e foarte important
să pot să-i ajut pe oamenii cu care intru în contact, să învețe
să își pună întrebări de diferite feluri, altele decât
întrebările pe care le rulăm noi, așa cumva în fiecare zi și
mă bucur foarte tare să. Să aud experiența ta și să știu
cât e de valoros pentru tine. Să știi că te poți întoarce
oricând la lucrurile de acolo din program, pentru că le ai în
platformă și le poți accesa mai spune deseori lumea.
Apropo de faptul că procesul ăsta nu se termină că se întorc
la notițele pe care le-au luat acum un an, acum 2 ani, acum 3
ani fiecare, după caz, când a fost în program și nu se
recunosc, adică la modul cel mai bun, nu se recunoscu mai good
acum, parcă nici nu îmi vine să cred că gândeam așa sau că îmi
făceam probleme sau griji pentru asta și mi se pare atât de ap
lifting și de. Impower incă n-am cuvintele în
română pentru asta ca oamenii să poată să se uite și să
recunoască, știi nu doar să se uite la ce le lipsește și cât
mai au de mers, ci din când în când să se uite și la de unde
vin și cât drum au parcurs deja și înainte să-ți pună
întrebările semnătură ale podcastului.
Eu sunt foarte curioasă, casiana de azi, dacă ar fi acum să
vorbești tu direct cu persoanele care ne ascultă și care par că
știu că ar avea nevoie de ceva, dar nu știu ce le dă ceva cu
virgulă în viață ceva nu se aliniază și nu au început încă.
Indiferent că vorbim de program sau nu, nu au început încă să
facă un proces din ăsta conștient de evaluare a vieții
și reașezare în viață. Și ai putea să le dai un sfat?
Care ar fi ăla. Pentru mine funcționează foarte
mult să mai aflu și alte păreri din partea altor persoane care
au participat la programul respectiv, iar eu, ca dacă aș
putea să discut cu cu cei care ne ascultă în mod direct, dar
hai să spun că o fac și în acest.
În acest context, există o serie de podcasturi pe care tu le-ai
înregistrat cu foste participante.
Până la urmă, și eu sunt un fost participant care spun niște
lucruri și nu le spun doar de dragul de a înregistra un
podcast sau de a le lipi pe un tapet și hai că am bifat și
lucrul acesta. Ci le spun dintr-un spațiu al
recunoștinței profunde. Din punctul meu de vedere și
cred că este cea mai bună metodă prin care putem să înțelegem.
În primul rând, este important că și eu am trecut practic prin
acest proces. Mi-am dat seama că lipsește ceva
ceva ul ăla lipsește, dar pentru că am citit mai multe, te-am
cunoscut pe tine din online. Te-am ascultat și în alte și în
alte podcasturi. Mi-am dat seama că este un
program care ar putea să mai spui și tu și foarte frumos ai
spus-o, suntem obișnuiți să alergăm.
După cheii și alte lucruri de genul acesta, după anumiți
indicatori și vrem mai mult mai mult, dar nu ne dăm seama că, de
fapt, mult ul ăla se întâmplă chiar acum.
În prezent, în prezentul pe care îl trăim, pe care îl vorbim, pe
care le simțim și așa mai departe și important să
încetinim efectiv la propriu, să încetinim la propriu, să ne dăm
seama că ceea ce este cumva valoros în realitate se întâmplă
chiar acum cu noi, așa că v-aș sfătui să dați un pic așa o
raită printre ei. Rile cristinei pe care le-am
avut cu foste participante și să vă luați de acolo doza de
motivație și să continuați la drum cu acest proces, pentru că
este un bust. De fapt, nu este un program,
este de fapt un start pe care îl avem pe mai departe în acest
proces de limbi, alături de un om om, cristina, care are
suficientă experiență cât să te ghideze spre acest s pre pornit.
Cumva, din punctul a spre punctul B și de acolo să ne luăm
cumva? Zborul fiecare pe cont propriu.
Mi s-a făcut pielea de găină. Ce spui tu acum că te-a ajutat
și pe tine să asculți alte povești?
Asta este un feedback pe care eu în mesaje private sau pe Mail
sau în comentarii pe la podcastul primesc deseori și nu
e doar neapărat pentru episoadele care conțin aceste
povești faine de la fsli, care sunt foarte, foarte diferite.
Deși voi treceți ca atare prin același proces, ce se întâmplă
pentru fiecare dintre voi și unde ajungeți este foarte
diferit, este fascinat de diferit, dar feedback ul pe care
îl primesc de la ascultători ascultătoare este că.
Sunteți relatable, sunteți oameni și acum nu zic dintr-un
spațiu de judecată în absolut niciun fel oameni normali,
oameni obișnuiți, dar în sensul că nu sunt vedete sau oameni pe
care îi văd toată ziua, sunt oameni pe care îi descoperă
pentru prima oară acum și asta e foarte valoros pentru că creează
și acel bust de care zici poate pentru alții aduce like rola de
speranță. Păi stai puțin, că uite, sunt
atâția oameni care în ritmul lor la diferite vârste cu focus pe
diferite lucruri, încep să își facă ordine în viață și.
Ajung să se bucure real de fiecare zi, pentru că fără să
fiu SSO dau în clișeu realitatea e că doar momentul ăsta ne este
garantat. Da.
Exact și ce ne scapă, deseori din vedere este cum ziceai și tu
că alergăm după niște rezultate și cum îmi place mie să zic
trece viața pe lângă noi, uităm să ne bucurăm de ce de ce se
întâmplă aici și acum. Și apropo de asta sunt curioasă
care sunt acum la 2 ani, după experiența participării care ar
fi adevărurile tale? Evergreen 3 despre cine doamne
iartă-mă, înseamnă procesul ăsta de reașezare în viață, cum îl
vezi? Tu abia așteptăm această
întrebare? Țin să menționez că îmi place
foarte mult această parte din podcasturile pe care le mai
asculți și și eu de la tine că sumarizează un pic discuția de
fapt avută interior în anterior, dar mai așa i-ar face.
Îmi place foarte mult să merg pe principiul de discover your
self. Descoperă te pe tine, pentru că
dacă nu te descoperi tu pe tine cum ești tu în x context în Y
context, când ți se spune Z lucru, când vrei să faci a
eveniment sau activitate și așa mai departe.
Dacă nu continui acest proces de întrebări și de descoperire,
pentru că descoperirea vine de fapt dintr-un spațiu al
curiozității și al creativității și al spontaneității, și din din
dorința de a trece cumva peste niște credințe limitative ale
tale, că doar așa poți să te descoperi că dacă mergem pe
același pe aceeași cărare pe care noi o cunoaștem de ani de
zile, nu avem probabil ce să mai descoperim acolo, pentru că știm
exact cum se simte când ne împiedicăm de piatra de pe drum
sau când trebuie să facem la dreapta, pentru că la stânga
habar n-am EO fântână. Și așa mai departe, dacă nu
mergem noi cu noi în acest proces, riscăm foarte mult să
fim ghidați de sfaturile altor persoane sau de anumite poate
modele care se promoveze, promovează social media și să
mergem pe alte cărări care în realitate nu ni se potrivesc,
pentru că fiecare este autentic, așa cum este el fiecare și are
un anumit potențial fiecare și are o anumită traiectorie.
Nu toți suntem la fel și mă bucur că nu toți suntem la fel,
pentru că dacă am fi fost toți la fel.
Cu siguranță nu ajungem neapărat în puncte favorabile.
Discover your self. Ăsta este un proces continuu.
Exact. Timpul vom avea de descoperit.
Exact apoi aș merge pe o spun asta destul de des mai bine
regreți ce ai făcut decât să regreți ce nu ai făcut și cred
că în asta mă ghidez. De fapt, eu în fiecare zi nu
regret lucruri pe care le-am făcut, pentru că sunt conștientă
că a fost cea mai bună decizie pe care eu am putut.
S-o iau în punctul acela că dacă ar fi așa, bineînțeles că noi am
putea să schimbăm. Foarte multe lucruri care s-au
întâmplat, știi că se spune și de fapt, de fiecare dată simțim,
nu știu, suntem în anumite. Uite, acum îmi pot asta
bineînțeles că după o oră o să-mi dau seama că ai aș fi
putut să spun și lucrul acela și lucrurile acelea, dar și lucrul
acela, dar asta a fost să fie întotdeauna, putem să facem și
alte lucruri, putem să spunem și și alte lucruri, dar dacă acela
a fost momentul prezent și ce a fost inspirația asta a fost mai
ales da, nu regretăm ce am făcut până la urmă, pentru că asta a
fost sau asta am simțit noi să facem în momentul respectiv, iar
pe de altă parte, dacă nu am fi făcut lucrul respectiv.
După am fi trăit cu senzația că dacă aș fi făcut, dacă aș fi
acceptat eu x oportunitate unde eram acum și din nou se creează
efectiv un ciclu din care nu mai ieși.
Și din care nici nu poate nici nu înveți, pentru că știu, ne
dorim să știm că am luat decizia potrivită da ă vei ști că e
decizia potrivită pentru tine sau nu?
După ce ai luat-o altfel din minte, este foarte greu să îți
dai seama în anumite contexte, sigur că sunt și altele în care
îți un nou brainer, dar uneori eu tweet ca să vezi, dacă da și
dacă nu e așa de fain cum ai fi crezut după ce a implementat
decizia tot ai acumulat experiență, tot ai adâncit,
procesul ăsta de cunoaștere ai mai descoperit ceva despre tine.
Versus situația cealaltă în care stai să te întrebi, dar dacă.
Și să ajungă să fie un regret din ăla pe care îl duci cu tine
după Aia o viață întreagă. Da pentru că tindem să nu mai
vedem partea pozitivă a lucrurilor, pentru că fiecare
lucru există o parte pozitivă. Dacă ne-am alimentat mai mult cu
acea mică părticică pozitivă, probabil că am depășit și
anumite stări de tristețe, poate pe care le avem în anumite
contexte, supărări, frustrări și așa mai departe.
Dar poate nu le-am prelungii când nu e necesar.
Am mai am auzit așa descoperă te și este este un proces de o
viață 2 mai bine să regreți ce ai făcut decât ce n-ai făcut și
le completezi cu al 3-lea adevăr care este?
Al 3-lea adevăr se raportează la energie energia pe care o avem.
Spun mereu că dăruind vei dobândi cunosc acest dicton încă
din liceu, pentru că asta cumva ne acapara, ca să zic așa, și
misiunea școlii, misiunea școlii.
Dar într-adevăr dobândești, dar este important să ne dăm seama.
Că în tot acest proces de dăruire suntem de fapt noi, cei
care dăruim, dar de unde să dăruim atât și atât și atât,
dacă nu ne oprim un pic și la noi să ne facem un refill de
energie, sunt și am fost fan al acestei dorințe de a da pe mai
departe din timpul meu din banii mei pentru diferite cauze din
informația pe care o știam din energia mea și așa mai departe,
dar noi nu putem să ne continuăm misiunea, dacă de fapt nu suntem
atenți la noi. Cei care conducem această
misiune spre spre bun sfârșit și cred că acesta ar fi al 3-lea
Evergreen să ne oprim, să încetinim și să ne mai acordăm
și 9 atenția necesară ca să ne luăm energia aceea pe care vrem
să o dăm pe mai departe. Da superb și îmi place că mi-ai
ridicat mingea la fileu, pentru că ai vorbit despre a ne opri și
despre a ne lua energie și despre a ne face acel rifil.
Cum arată pentru tine o pauză de bine?
Pauza de bine, are foarte multe forme dar ă pentru mine, dar
dacă ar fi să extrag pe cea de unde îmi iau această energie
despre care tot povesteam, sunt acele zile în care nu am
planificat foarte multe decât maximum o ieșire afară cu
anumite persoane cu care mă simt extraordinar de bine.
Spre exemplu, ieri am fost la cules de mere.
Da ce fain. Am făcut toată ziua, adică asta
a fost câteva ore. Am plecat în voinești și am
cules mere cu un grup de prieteni.
Și nu a fost vorba neapărat despre culesul de mere.
Cât despre drumul până acolo, care a fost valoros din punct de
vedere al conversațiilor pe care le-am avut și descoperirii,
pentru că în momentul în care cineva îți expune o perspectivă,
s-ar putea să te gândești și tu trecând-o prin filtrul tău, a
regândirii apoi culesul de mere, pentru că eu am nevoie să mă
corectez foarte mult cu natura. Știu că nu o fac, precum mi-aș
dori pentru că e vorba și în acest proces de elevii sai de
foarte multă disciplină, ca să ajungi în niște puncte, dar
reconectarea cu natura. Liniștea statul printre niște
meri și atât și a învăța până la urmă și cum se culege un măr
lucru pe care nu-l știam. Ă a fost cumva revelator, pentru
că la fel se pune un sistem de holt.
Nu mai este toată zăpăceala aceea tot haosul din mintea ta
și prezența exact ești într-un punct în care trebuie să fii
liniștit. Pentru că așa este acolo și așa
trebuie să fie și tot liniștim depuse de poze.
Mai spui așa, în într-o parte și în alta.
Și pentru mine, asta înseamnă o pauză din bine să am o
activitate în natură combinată cu socializare calitativă.
L ai fost la crăiță taberelor Corina, exact ei genial.
Corina a fost și ea în podcast și.
Da a fost și ea în podcast și mi-e dragă și uite, poate o să
sughită acum. O să-i scriu un mesaj după ce
terminăm înregistrat-o, da ia uite tu ce lume mică.
Mă bucur foarte, foarte tare. Știu că e super pasionată.
De ce face acolo la livadă și că îi pasă?
Draga mea, noi avem talent la multe lucruri, inclusiv la asta
moment de. De vorbă pe final, mai vreau să
te întreb unde te găsește lumea dacă cineva vrea să dea de tine
și de energia ta asta e efervescentă cum am numit-o Eu
unde te găsește lumea online. Oamenii mă pot găsi pe instagram
pe contul viața unei casian e are un nume foarte, foarte
sugestiv, unde împărtășesc bineînțeles fragmente din din
viața mea. Oamenii pe care îi întâlnesc
experiențele în care particip ceea ce fac din punct de vedere
profesional, acolo împărtășesc oportunități educaționale și tot
felul de lucruri. Care mie îmi aduc bucurie și
care aș vrea să aducă bucurie și și celor din jur pe Facebook și
pe Linkedin, Miruna Casiana dumitrașcu.
Aici sunt mai conservatori, dar pe instagram acolo este spațiul
meu în care mă pot simți cel mai cea mai creativă.
Îți mulțumesc și eu îți mulțumesc o o pauză de bine
pentru mine. De multe ori asta e pauza de
bine, să stau în conversații de astea cu însemnătate și cu
conexiunea asta așa profundă. Îți mulțumesc cu super multă
recunoștință că ai decis că e timpul să îți spui Povestea de
la ieftin, așa cum a mers până acum, din punctul în care ești
acum ești parte din istoria podcast ului oficial, începând
de azi îți mulțumesc pentru Infuzia de creativitate, de
bucurie, de energie, deci. Abia aștept să mă ridic să mă
duc să fac ceva, știi și a fost așa cu multă recunoștință și cu
mult drag să te revăd și să ne reconectăm și să văd ce mai faci
azi și sper că și pentru tine faptul că ai ales să-ți spui
povestea aici să fie pe de o parte acel pe inghit forward,
cum ziceai că dai din energia ta din timpul tău din banii tăi la
dai mai departe și în același timp să fie și un fel de
integrare a experienței, o revizitare, o conștientizare a
progresului pe care l-ai. L-ai făcut și îți mulțumesc
tare. Îți mulțumesc și eu cris, pentru
că ai creat un spațiu în care am putut să mă integrez și eu aici.
O întrebare pe care le-o adresez invitaților invitatelor mele,
imediat după ce apăsăm pe butonul de oprit.
Înregistrarea este cum te-ai simțit, iar casiana pentru că e
foarte aliniat cu tot ce am povestit noi în episodul nostru
de azi, mi-a răspuns, m-am simțit eu și mă bucur foarte
tare că a venit așa dintr-un spațiu de autenticitate și că am
reușit să îți aducem împreună azi încă o poveste de Live
designer care să te inspire, să-ți sufle un pic în aripi sau
să-ți dea bobârnacul. Care ai nevoie ca să te
mobilizezi dacă ceva în Viața ta nu funcționează și dacă simți că
locul tău ar putea să fie în experiența de la ieftin, încă
mai ai până sâmbătă, la sfârșitul zilei, să te înscrii
în ediția asta din toamnă, nu știu să-ți spun aici și acum,
când și dacă și câte ediții vor exista anul viitor.
Așadar, dacă așteptai un semn, dacă să te înscrii, poți să-l
consideri pe ăsta ca fiind semnul tău, eu te aștept cu
toată bucuria cu tot dragul să profiți de spațiul ăsta în care
creăm magia împreună, magia e pentru tine magice, pentru
pentru Viața ta ca tu să. Înțelegi cine ești azi și cum ai
ajuns în punctul ăsta, dar dintr-un spațiu de curiozitate,
nu ca să te judeci și să te critici cine vrei să devii ce
vrei să creezi în viața ta? Cum arată viața aia care Ție
să-ți vină ca mănușă în perioada asta a vieții, pentru că nu
există o singură variantă perfectă a vieții tale.
Există mai multe variante bune și foarte bune și ai toată
libertatea să te răzgândești în funcție de experiențele pe care
ți le oferi prin care treci pe măsură ce tu crești pe interior
și viața ta va crește, m-aș bucura foarte tare să îți fiu.
Însoțitorsipoatepealocurighidînprocesulăstasidacăaiîntrebărinuezitasă-miscriipecristina.oțelfărăsoțda@soulblum.ro saupecontact@cristinaoțel.ro
unde îți este ție mai simplu poți să-mi scrii pe instagram,
poți să-mi scrii pe linkedin, pot să-mi scrii pe Facebook, dar
dacă ai o întrebare dacă ai o bănuială că locul tău e în
program, să nu faci presupunerea că se poate ceva sau nu se
poate. Dacă ai o întrebare, îndrăznește
să să-mi scrii și să mă întrebi și hai să punem țara la cale,
hai să. Creăm împreună o fundație
puternică pentru viața pe care tu vrei să construiești link-ul
de înscriere ca de obicei este în detaliile episodului sau poți
să mergi pe cristinaoțel.ro, slash LIFE minus designer și
ajungi la pagina programului până săptămâna viitoare, când
îți aduc un alt episod inspirațional, știi deja CE am
să-ți spun așa, ai și tu îți poți construi o viață pe care să
o iubești și sunt aici să te ajut să faci asta.