Salut sunt Cristina oțel, trainer, Live designer, coș și
antreprenor și ajut femeile să se elibereze din strâmtoarea
vieții care le-a rămas mică și să-și creeze una care să le vină
ca turnată. Pauza de bine e un podcast de
live designer în care te invit să te întâlnești cu tine, să-ți
antrenezi mai în setul de creștere, să te împrietenești cu
emoțiile tale, să-ți amplifici starea de bine și să-ți
îmbunătățești obiceiurile. Împreună cu invitații mei, te
echipăm cu ideile și instrumentele de care ai nevoie
ca să-ți crești încrederea în tine, să-ți transformi viața de
la interior spre exterior și să atingi succesul, așa cum arată
el pentru tine. Salut azi avem episod chiar de
Halloween. E adevărat, dar promit că nu e
de speriat. Invitata mea este Alexandra
Constantin, strategic storyteller și Content creator,
un om pasionat de puterea poveștilor care ne inspiră și ne
lărgesc orizonturile. După 7 ani de experiență în
mediul corporatist și în managementul brandurilor, acesta
fiind și contextul în care am interacționat pentru prima oară
cu ea, Alexandra a decis să îmbrățișeze o 9 aventură într-o
altă țară Italia, pentru că tot îmi place mie acolo pe cont
propriu, astăzi ajutând afacerile și brandurile
personale să comunice autentic și să construiască conexiuni
semnificative cu audiența lor în online.
Eu am știut că va ieși o conversație faină, pentru că în
ultimele luni am petrecut timp cu Alexandra în mastermind ul
său full business accelerator din care face parte.
Și am șansa să o cunosc mai bine și să-i observi călătoria
antreprenorială nevoie, auzit vorbind despre aspectele
tranziției de la rolul de angajat la cel de om cu business
propriu, despre câteva trebuie uri pe care a reușit, fie să le
transforme, fie să le elimine ca să poată fi autentică despre
iluzia succesului rapid și așteptările pe care le avea la
începutul aventurii ei, antreprenoriala e despre
schimbările de mai înțelept pe care a fost nevoie să le facă
pentru a îmbrățișa 9-a identitate.
Despre cel mai bun sfat pe care l-a primit, dar și despre cum a
evoluat în timp percepția ei despre succes și care este
următoarea etapă pentru ea și pentru business ul ei ca fun
fact amândouă avem câte un golden retriever acasă pe nume
luna născute în luna noiembrie. La un an distanță sper să fie o
conversație aducătoare de inspirație pentru tine.
Alexandra, bine ai venit în pauza de bine.
Bine te-am găsit cristina, sunt foarte entuziasmată să fiu cu
tine astăzi aici. Abia aștept să intrăm în subiect
și să vedem unde se duce conversația noastră organic,
pentru că e un subiect pe care îl îndrăgim amândouă, schimbarea
asta de identitate și definiția succesului.
Și ce fel de schimbări de paradigmă avem de făcut când
facem o astfel de tranziție și dacă tu ești pregătită, eu zic
să te arunc direct în ape adânci.
Intrăm direct în subiect. Care este o așteptare pe care ai
avut o sau o presupunere pe care ai făcut-o tu?
Despre ce înseamnă să devii freelancer, soloprenor
antreprenor om cu business ul propriu și nu s-a adeverit și
care este de fapt realitatea? Cu ce te-ai confruntat în
realitate? Ce întrebare bună de început
chiar de aruncat în apă direct, pentru că ce îmi vine să spun
este că am crezut că o să fie ușor.
Că o să fie ușor, o să fie simplu.
Pentru că faci ceva ce îți place, nu și ceva la care ai
visat. Ceva ce îmi place ceva ce
oamenii apreciază în jurul meu, plus că aveam deja experiență de
business. Am lucrat în corporație deja ă ă
puteam să spun că am gestionat și am lucrat în proiecte mari.
Cu siguranță, propriul meu business va fi floare la ureche,
pentru că deja cunosc nu tot ce s-ar putea întâmpla.
Știu să mă organizez am gândirea de business, știu să facă
analize, totul o să fie simplu. Chiar mai mult de atât, o să fie
și mai frumos pentru că o să pot să fac ceea ce îmi place mie cel
mai mult. Ei bine, n-a fost deloc așa,
pentru că evident, a trebuit să construiesc set up ul în care să
pot face ceea ce îmi place și ceea ce îmi aduce sclipirea în
ochi că vorbeam noi mai devreme diferența pe care de care m-am
lovit a fost în primul și în primul rând de myset, pentru că
atunci când eram angajat se pot să dau și o metaforă.
Vrem să ne schimbăm locul de muncă, vrem să facem mai mult
din ceea ce ne place atunci când mă uit prin lentila de angajat.
Știu că dacă îmi dau demisia și mă angajez la un nou loc de
muncă, sunt acolo gata de. Am scoate darurile din ziua unu
știu de asemenea și că la finalul lunii, chiar din prima
lună, voi avea salariul dorit negociat, dar a semnat pentru
care am făcut această mutare. Însă atunci când trecem sau am
trecut de la angajat la antreprenor, iar lucrul ăsta nu
s-a întâmplat. Am cumpărat cum ar veni o casă
la roșu, nu era încă gata de locuit și până să apuc eu să mă
bucură într-adevăr de a face ceea ce îmi place, am avut
nevoie să-mi ridic mânecile și să mă apuc de construit casa în
care ulterior să locuiesc și să pot să-mi.
Aduc darurile și lucrurile pe care le am de oferit.
Și într-adevăr nu a fost ușor, nu a fost ușoară așa cum
așteptăm. În momentul în care sau în
perioada în care eu m-am desprins de corporație oriunde
căutam informații despre partea asta de a deveni freelancer,
pentru că asta e prima identitate pe care am îmbrăcat-o
după desprinderea de corporație se vorbea despre cum primul an
este unul de sacrificiu. Î am mai spus asta în podcast cu
alte ocazii și pentru mine asta nu s-a simțit bine, adică o
parte din mine era foarte conștientă de faptul că o să fie
nevoie de eforturi, doar că aveam o problemă cu ideea asta
de sacrificiu. Și atunci eu am înlocuit
sacrificiu cu un an de experimentare.
Aceasta mi-a creat spațiul să să explorez, să mă joc, să spun da
la foarte multe lucruri pe care le simțeam, măcar cât de cât
aliniate cu mine, nu chiar la orice cu scopul de a mă urmări
de a mă observa și să mă folosesc după aia de
informațiile astea să văd ce vreau să repet ce nu mai vreau
să repet ce mi-a plăcut, ce nu mi-a plăcut și cumva faptul că
mi-am dat voie să experimentez și să-l iau ca pe un act de
experimentare. Mă ajutați să mă remontez sau să
mă adun mai ușor în momentele în care mai dădeam de câte un decât
un obstacol și în momentul în care ai zis că așteptarea ta era
ca lucrurile să fie. Relativ simple, mă gândeam că
uneori așteptarea asta că lucrurile o să fie simple, ar
putea să nu fie ca o convingere limitativă sau ca o așteptare
goală. Așa și sunt curioasă dacă au
fost momente în care ai simțit că mai în setul ăsta de o să fie
simplu, când mintea mea, dacă îmi zic că o să fie simplu cumva
e ideea asta de important o să găsesc o soluție la rezolva
problemele aici vreau să ajung dacă au fost și situații în care
te-a ajutat, faptul că te-ai gândit că lucrurile pot fi
simple. Clar e, un lucru care pe mine mă
definește, ca și caracter în partea asta de a privii către
viață și către experiențele care mi se arată cu o doză de nu îi
spun pozitiv. Este doar cu o doză de
încredere, că orice s-ar întâmpla se întâmplă pentru mine
și sunt capabile să transforme ceea ce e în fața mea într-un
lucru valoros. Pentru și da, faptul că este
simplu m-a ajutat să fiu sigură că orice s-ar întâmpla o să
găsesc o soluție sau dacă drumul pe care pornesc văd că nu duce
neapărat unde îmi doresc sau îmi vine cu prea multă.
Dificultate nu se simte bine în corp, nu se simte aliniat cu
mine că, de asemenea, pot să mă reconfigurez să găsesc un alt
traseu, să fac mici ajustări și schimbări, astfel încât să
păstrez dozarea de simplu și aliniat.
Cred că sunt 2 lucruri de definit aici.
Poate să fie o dată simplu ca și efort.
Și atunci când zic că va fi simplu, uneori pot să mă
gândesc, ok, dacă e simplu, nu o să fie greu.
Ceea ce este eronat pentru că greul.
Nu este un lucru de care să ne ferim, mai ales în tradiția în
anteprenoriat. Greul este înseamnă.
Este un dat greu lasă un dat. Și cred că tocmai ne-a întrebat
asta ar fi una dintre lecțiile principale să învățăm sau să
învăț să îmi placă greul să învăț să ador, când un lucru
este greu și necesită efort, pentru că asta înseamnă că îmi
dezvoltă o abilitate ca atunci când merg la sală, prima oară
când îmi pun un set de greutăți poate puțin mai mult decât pot
duce în momentul prezent. Este greu însă, trecând prin
acel set de exerciții, mă simt la sfârșit.
Nu mult mai împuternicită, mă simt puternică, mă simt
încrezătoare și conștientă de capacitatea de a ridica acel
număr de greutăți și fix așa mi se pare că este și
antreprenorială. Plus că greul ăsta, despre care
spui acum cu greutățile de la sală, e un greu care vine din
acțiuni. E greu acum că după Aia să fie
mai simplu sau mai ușor, dar mai există și greu ăla pe care ni-l
auto generăm cu capul. Exact ăsta e cel de al 2-lea
greu și voiam să fac diferența că.
Pe lângă greul care vine din efort, poate să fie și greu
atunci când un lucru nu este aliniat cu noi atunci când
încercăm să fabricăm lucruri mental care și ni le punem pe
umeri și încercăm să le ducem când ele nu sunt neapărat ceea
ce noi ne dorim cu adevărat și nu sunt aliniate cu esența
noastră și sincer, mie de acel greu îmi este cel mai teamă,
pentru că uneori ajung să mă identific cu el și să nu îmi dau
seama că îl pot da jos de pe umeri.
Și cred că în acest greu te te referi și tu când zici de greu
de greu comentat și au fost foarte multe momente de a lungul
călătoriei mele și cred că asta a fost partea cea mai grea până
să mă așez în identitatea de antreprenori, să dau la o parte
toate acele. Trebuie toate lucrurile care pe
care le credeam despre despre antreprenoriat sau credeam că
trebuie să le fac încă nu erau sută la sută aliniate cu mine,
cu cine sunt cu viziunea mea, cu ceea ce îmi doream și cum esența
mea până la urmă, pentru că chiar cred că fiecare dintre noi
avem propria rețetă, deși sunt genul care caută eficientizare
și sunt. Foarte conștiincioasă când vine
vorba de săraci. Înainte sunt creezi propria
metodă, mă uit ce funcționează, ce nu funcționează la ceilalți.
Îmi place foarte mult să fie eficiente și să fur idei și
lucruri inspirate de la cei care fac deja ceea ce îmi doresc să
fac. Însă într-un final, ca să se
simtă ușor să se simtă bine să intervină pe acea senzație de
flori și de autenticitate. Important întotdeauna să le
probeze și să decidă atunci dacă le păstrezi sau nu, pentru că
dacă le păstrezi și merg mai departe cu ele intervin acel
greu acea senzație de a căra lucruri care nu sunt neapărat.
Avem și super valoros să te uiți că da ne uităm în stânga în
dreapta, ne inspirăm și încercăm să vedem cum am putea noi să
aplicăm diverse lucruri care aparent funcționează pentru
ceilalți, dar tocmai pentru că le trecem prin lentila asta a
cine suntem, cum suntem hauy show up in the World, pentru că
fiecare dintre noi este diferit, e important să facem verificarea
asta că eu pot să admir ceva, dar să nu fie neapărat ceva.
Ce înseamnă că trebuie să fac și eu poate să fie pur și simplu
admirație, end sit sau ceva la care să tind, dar nu neapărat ca
metodă. Nu știu, vreau și eu să mă simt
la fel de încrezătoare ca cineva pe care îl urmăresc sau pe care
îl apreciez, dar asta nu înseamnă neapărat că o să
implementez și pașii sau metodele sau orice strategie a
aplicat persoana respectivă. Pe mine m-ai făcut curioasă cu
aceste trebuie uri și dacă se simte bine și pentru tine m-aș
bucura să ne împărtășești câteva din aceste trebuie uri pe care a
fost nevoie să le recalibrezi apropo de maini SET și de
asumarea acestei noi identități de om care lucrează pe cont
propriu, indiferent ce etichetă își pune până la urmă.
Â o să-l iau în funcțiune cu un vin în minte și primul care a
răsărit a fost că trebuie să fac lucrurile singură, pentru că
acum sunt antreprenor și eu va trebui să mă ocup de.
Toate, așa că a fost o perioadă, mai ales la început în care am
încercat și am ales că cu intenție cuvântul încercat
pentru că nu mi-a reușit să fac toate lucrurile singură și să mă
izolez într-o bulă, crezând că mai întâi am nevoie să îmi
clarific eu toate lucrurile, să-mi construiesc.
Totuși apoi să vin în lume și să vă prezint hello.
Aici sunt alexandra antreprenor. Uite ce fac uite, dacă tot cu
claritate, totul cu energia de care știam că sunt capabilă,
însă cu cât am încercat să mă izolez mai mult și să reușesc să
fac lucrurile singură, cu atât m-am afundat.
Într-un bol înalt aș putea să spun pentru că petreceam foarte
mult timp mental și foarte puțin timp.
În conversațiile cu ceilalți în conectarea cu exteriorul și aș
dacă aș ști să pictez așa o imagine, eram eu singură pe o
bucățică de ghețar, deci dezlipită de aisbergul cel mare,
sunt singure și creionând planuri și idei și întors pe
toate părțile, lucruri foarte greșit din punctul meu de vedere
acum. Mi-am dat seama într-un final și
imediat ce mi-am spus capul și am întins o mână către exterior.
Lucrurile s-au simțit mult mai așezate.
Am început să am din nou inspirație.
Am început să am din nou motivație și să ies din zona aia
de Banat în care intrasem de una singură.
Deci asta ar fi primul lucru î trebuie să fac totul singură.
Al 2-lea lucru a fost foarte mult legat de cine sunt eu, ce
trebuie să fiu eu ca și antreprenor și foarte mult timp
l-am petrecut în a mă gândi OK, ce mai recomandă pe mine?
Care este valoarea pe care i-o aduc, cum mă prezint, cine
trebuie să fiu un lucru din nou care simt că am risipit foarte
multă energie până în momentul în care am înțeles că, de fapt,
antrepenoriatul și energia pe care eu am ar fi trebuit pusă
mai degrabă către audiență către care sunt oamenii cu care eu
vreau să lucrez ce anume probleme au ei și cum pot veni
eu? În soluționarea nevoilor lor
foarte mult trebuie legat de cine sunt, cine trebuie eu să
fiu versus cine sunt oamenii pe care vreau să-i servesc și cred
că iarăși switch ul ăsta de perspectivă din a ma făcut sa pe
mine mersul sa ma făcut sa pe audiență și pe oamenii cu care
eu vreau să lucrez și asta din nou.
Cred că vine iarăși din mai sensul de angajat, pentru că mă
duce cu gândul la cum m-am percepeam ca și angajat eram eu,
da Alexandra Constantin era vorba despre evaluarea mea,
despre rezultate pe care eu le aduc contribuția mea foarte igo.
Se înțeleg foarte individualist. Până la urmă veneam eu angajat
în schimb, ca antreprenor ce am învățat și a deblocat foarte
multe resurse și idei a fost faptul că, ok, din acest moment
nu mai este despre mine și este despre oameni pe care îi servesc
și cum anume, pot să vin în întâmpinarea nevoilor lor.
Un al 3-lea lucru ar fi faptul că trebuie să știu de la început
tot planul pe 5, 10 ani, dacă se poate, pentru că da cu siguranță
eu ca antreprenor la început de drum sunt capabili să concep tot
ce va putea apărea de a lungul timpului și nu doar uneori prima
săptămână, o lună sau primul an și pe termen lung am am avut
acest trebuie să înțeleg viziunea mai mare, trebuie să
văd obiectivele, trebuie să văd cum va arăta business ul pe care
eu vreau să construiesc, pentru că dacă eu nu îl văd pe termen
lung acum să fac pași în momentul prezent, nu-i așa?
Nu, nu a fost așa. Realist vorbind experiența a
fost că nu am știut ce se va întâmpla peste o săptămână,
peste 2, peste o lună, peste 3 mai ales la început.
Activitățile sunt diverse. Lucrurile care vin către mine au
fost foarte multe dintre ele noi și am avut nevoie să mă
flexibilizeze zi și să-l iau pe fiecare cum vin, pentru că
atunci când începi o călătorie 9 nu ai de unde să știi sau eu,
cel puțin nu am avut de unde să știu din locul unde eram, cum va
arăta călătoria, nu știu peste 3 pași, întotdeauna un lucru pe
care l-am învățat foarte important a fost să privesc.
Care este următorul pas? Ok îmi pictez muntele, îmi
pictez cum aș vrea să arate. Rămân flexibilă vizavi de acea
pictură pentru că se poate schimba în funcție de evoluția
mea personală, în primul rând și în business mă concentrez pe
care este pasul următor, ok, care ar fi al 2-lea al 3-lea,
dar rămân flexibile, astfel încât să mă asigur că mă
concentrez pe acțiune și nu pe obținerea unei clarități care,
realist vorbind, nu există și pe care nu o putem controla și cam
asta cred că ar fi așa 3 trebuie.
Care au avut un impact major și care odată transformați.
Am simțit că într-adevăr au făcut diferența în activitatea
și în așezarea mea în identitatea de antreprenori.
Super valoros ce ai împărtășit și mă regăsesc în tot ce ai
povestit. Nu cred că este vreo surpriză și
cred că foarte multă lume se regăsește în bătăliile astea
interioare și bătălia asta dintre intuiție și minte.
Și ce ce ți ar spune corpul și ce îți spune mintea în care de
multe ori sunt lucruri foarte diferite.
Deci am reținut un trebuie care avea legătură cu a face totul
singură în izolare. Asta auzeam știi când povesteai
izolare și singurătate și nu e cazul nici dacă singurătatea
asta se referă la sau antidotul ar fi să faci parte dintr-o
comunitate sau că e vorba despre a avea lângă tine.
Nu știu un contabil pe cineva din zona de IT, da, niște
colaboratori care să acopere niște zone care nu sunt în
niciun fel, zona ta de geniu, nici măcar de excelență sau de
competență. Am reținut apoi partea de.
Și pe nevoile oamenilor cu care vrei tu să lucrezi aici?
Mie mi se par importante ambele componente mi se pare important
și cine vreau eu să fiu și cum vreau să lucrez și cu cine.
Dar în același timp, m-am regăsit în ce povesteai când mă
gândeam la ce știu eu să fac, ce îmi este mie familiar și cum aș
putea să creez în afara corporației lucruri pe care
le-am creat în corporație și care să n-aibă legătură cu
clientul meu, ideea și cu nevoile și cu zbaterile lui.
Și atunci cred că e important să găsim acel sweet spot între ce
știu și ce simt că îmi place și vreau să dau mai departe unde
pot avea contribuție, dar și să mă uit la ce au nevoie oamenii
ăștia cu care eu vreau să lucrez Și al 3-lea trebuie era despre
partea asta de a nu pune presiune ca din prima zi, tu să
știi planul tău de business pe următorii 5 ani 3 ani poate
uneori nici măcar pentru următorul an, pentru că e nevoie
de foarte multă flexibilitate, cum ziceai și tu habar N-ai tot
ce știi tu este ce ți-ai imaginat?
De cele mai multe ori, dacă n-ai lucrat în paralel în business ul
tău înainte, dar chiar și așa, în momentul în care tot timpul
practic pe care îl ai tu de lucrat, poți să-l dedici
business ului. Asta vine cu foarte multă.
Și îmi vine să zic că uneori avem prea multă libertate și nu
știm ce să facem cu ea. Exact exact.
Și cred că abordarea asta de a te uita la ce urmează următoarea
treaptă mai degrabă decât cei în capătul scării, te poate scoate
din foarte multe blocaje și cred că inclusiv când ai deja un
business de câțiva ani și el este așezat și tu ești așezat în
identitatea de om, cu business propriu.
Cred că e un mix fain între a avea o viziune pe un termen un
pic mai lung, dar în același timp, să îți lași loc de
flexibilitate pentru că. Uite a venit pandemia s-a dat
totul peste cap, vine criză economică în urma pandemiei,
oamenii își schimbă comportamentul de cumpărare, de
accesare, de cursuri, de procese de astea individuale, de
dezvoltare și așa mai departe. Și atunci cumva trebuie să fii
pregătit pregătită să să te adaptezi la schimbările astea?
Uite, a venit și agepi a venit ea iubeste noi ce ne facem dacă
ne aștepte, cum poți să te folosești de înțelep ciunea lui,
ca să zic așa, ca să-ți ușurezi ție munca eu am avut conversația
ta absolut mai în blowing când eram într-un blocaj.
Nu știam încotro să mă duc. Am primit niște idei la care nu
zic că nu m-aș fi gândit niciodată, dar sigur mi-ar fi
luat mult mai mult timp să ajung la niște concluzii pe care așa
le-am. Le-am putut accesa mai repede.
Și dacă ne-ai povestit de aceste trebuie uri și am vorbit despre
schimbări de paradigme și de mai încet ca să îmbrățișeze această
9 identitate. Eu sunt curioasă pentru
Alexandra de azi. Ce înseamnă succesul?
Mă în această etapă în care te afli acum.
Măi ce pot spune? În primul rând este că arată
total diferit de cum arăta acum 5 ani de zile mașina mult.
Mai mare diferență. Uau este complet diferit, în
primul rând de lanseta poartă în poartă și dacă vrei ca să ne
amuzăm împreună nu de alta. Deci pentru Alexandra, care a
început să lucreze în corporație la 19 ani, foarte dornică să-și
creeze o carieră de succes. Cum arăta acest o imagine pentru
ea? Ei bine, era egală cu un birou
din acela cu geamuri de sticlă, cum se purta pe atunci cu acea
căsuță știi de pe ușă, unde scria numele și funcția, deci
era absolut topită după o astfel de viziune să aibă un astfel de
birou, să aibă un anumit. Statut și rol pe atunci era
director de marketing și aveam impresia că odată ce o să ajung
în acel set up, o să fiu super. Sunt de succes și că o să mă
simt ca și cum am câștigat jocul vieții.
Asta era pentru Alexandra, de 19 ani, care era la început de drum
cu după un parcurs de peste 7 ani în corporație și după încă
unul de 2 ani în antreprenoriat. Pot să spun că arată complet
diferit tot ce îmi doresc acum este în primul rând să pot să
fiu eu însămi. Oriunde m-aș duce.
Asta este primul lucru și absolut ne negociabil în acest
moment în viața mea, iar al 2-lea este timpul petrecut cu
cei dragi. Pentru mine, succesul acum arată
ca timp disponibil și resurse mentale.
Fizice și psihice să pot să trăiesc alături de oamenii dragi
experiențe faine pe care am venit să le trăiesc, practic, să
trăiesc viața. Cam asta i-a cam așa, arată
succesul în acest moment. Și dacă ar fi să mă uit și mai
de sus să vadă o privire de ansamblu, cred că este despre a
avea echilibru în viață. Dacă înainte succesul era foarte
mult legat de partea profesională, cumva acolo acolo
era aria în care puteam să simt succesul și erau o valoare
importantă acum, cumva mă uit la succes, ca și o lucru pe care
să-l obțin. În întreaga mea viață echilibru
în toate ariile și asigurându mă că fiecare dintre ele primește
ceea ce atenția de care am nevoie pentru fiecare dintre
punctele respective. Cam cam așa arată, dar sincer e
tot ce îmi doresc în acest moment și lucruri care mă
motivează și pentru care mă trezesc în fiecare dimineață cu
zâmbetul pe buze. Alte femei cu care lucrez, care
sunt aproape de 40 sau un pic trecute de 40.
O să zică doamne, dar de ce nu mi-am dat seama mai devreme de
chestia asta? Adică e foarte mult despre
unghiul din care privești lucrurile despre perspectiva ta.
Eu cred că până la urmă, oricând îți dai seama că viața nu e doar
despre carieră și realizări din astea palpabile și titulaturi și
așa mai departe e OK. Perfect.
Dacă succesul pentru tine foarte mult despre a avea tu, i-ai zis
echilibru, eu să-i zic armonie și despre a trăi practic viața
și să nu mai tot aștepți când o să am, nu știu ce sau nu știu
câți bani sau când o să se întâmple.
Cutare criteriu. Atunci o să-mi dau voie să
trăiesc. Care este următoarea etapă în
călătoria ta antreprenorială ca să poți să te ții sau să obții
succes în termenii tăi de acum și cum te pregătești pentru
asta, pentru că în experiența mea, fiecare schimbare pe care o
facem. Cer poate nu la fel de mult sau
de intens, a cere niște schimbări de paradigmă și de
identitate și sunt curioasă unde ești acum în procesul ăsta ce
urmează pentru tine? Cum te pregătești pentru etapa
asta ca acest succes și această armonie să fie accesibile pentru
tine? O să-ți povestesc puțin despre
etapa pe care simt că o închei în acest moment, astfel încât să
facem tranziția, ver într-un mod armonios.
În momentul de față am fost în etapa în care mi-am dorit să îmi
obțin rezultatele prin forța mea, în sensul în care.
Mai degrabă pot să spun că am fost într-o zonă de freelancer
sau solo prin variat în care îmi doream să am foarte mult
control. Îmi doream să-mi pun amprenta
personală. Voiam să văd care sunt lucrurile
de care eu sunt capabilă să îmi formez practic identitatea mea
următoare după zona de angajați. Ce se întâmplă și ce simt că se
schimbă în mine acum este că îmi dau seama că m-am aglomerat în
sensul în care muncesc mai mult decât mi-aș dori asta.
Cred că e primul semn, dacă ar fi să fac așa un fel de rețetă
în momentul în care se simte. Că ok, lucrurile nu mai sunt în
armonie în acest moment, se pare că business ul sau viața
profesională necesită mai multă energie din partea mea decât
sunt disponibilă să ofer. Așa că hai să vedem ce se ce se
întâmplă și de aici au început întrebările, ok muncesc mai mult
decât îmi doresc ce aș putea să fac diferit mare antreprenor?
Am început să mă întreb în primul și în primul rând ai
antrenat o pentru mine, poate nu fac eu față, poate despre asta e
vorba, trebuie să trag tare cum ai spus și tu că primul an este
de sacrificiu, tot felul de gânduri cumva îndreptate către
mine. Și ca și cum eu să văd dacă fac
ceva bine, e ceva ce nu fac rău bun?
În momentul în care am realizat că OK îmi place ceea ce fac,
vreau să merg mai departe. Am demonstrat că sunt niște
lucruri valoroase pe care le aduc clienților.
Cum aș putea să continui să fac asta în timp ce îmi respect
nevoile și limitele personale și în momentul în care m-am calmat
și cum să zic, mi-am închis dat privirea către soluții au
început să și vină și am simțit efectiv cum mi se lărgește
perspectiva și am primit prima dată ideea de am face o echipă.
Și am început să devin confortabilă cu a mi obține
rezultatele prin oameni. Am început să văd valoare în
adi, Da, oameni în AI învăța în a face mai degrabă zona de
coaching cu echipa pe care o formez și în același timp am
văzut în sfârșit o o calmare la la ceea ce privește identitatea
mea. Parcă nu mai eram așa de dornică
să demonstrez să fiu eu acolo în prima linie, să arăt să depindă
totul de mine. Am simțit, ok, sunt o este o
tara cu un pas în spate. Și să mă ocup de alte lucruri,
poate să crezi că alți oameni care să continue ceea ce eu am
început și se simte foarte bine, pentru că e un sfârșit de valori
și un soi de mentalitate care cred că stă în spate.
Aceasta este faza în care mă aflu în acest moment, în care
îmi construiesc o echipă. Îmi creez niște structuri care
să pot fi în față, fie urmată și de alți oameni.
Crezi proceduri, lucruri pe care cumva am ofeream înainte, cum
adică proceduri nevoie de flexibilitate, inspirație, să
fiu constant într-un flow și într-un ei bine, am ajuns la
momentul în care apreciez mai degrabă.
Ă liniștea apreciez foarte mult așezare și poate
predictibilitatea care este necesară când am parte de mai
mulți oameni în echipă și mă simt în regulă și aliniată cu a
crea și proceduri care n-aș face să păstreze esența și valoarea
pe care o aduc. Ce faine și mă gândesc că da, tu
vrei liniște, Tu vrei armonie, tu vrei să accesezi alte valori
și alte ă niveluri din astea de implicare și o altă identitate.
Și pentru asta, apropo de a face greu și de a merge la sală.
Da o parte din greu asta este să ai politicile și procedurile
făcute ca oamenilor să le fie foarte clar cum îți place să
lucrezi, de ce care sunt pașii pentru că altfel ajungi fie în
zona în care îți bâzâie telefonul întruna ca să te
întrebe hei cum facem aici ă fie să fie livrate niște rezultate
care să nu fie aliniate cu viziunea ta cu nivelul de
calitate, cu felul în care vezi tu lucrurile și îți place să le
faci și mergând și mai în urmă ă.
Este o oportunitate de a le. Lua bagajul tău transferabil de
cunoștințe din corporație și să vii și să implementezi adaptat
la nevoile tale. Dar pentru mine, de exemplu, a
fost foarte valoroasă experiență din anii de corporație.
După ce m-am dat cu capul de toți pereții și mi-am îngreunat
treaba și m-am deșteptat și am putut să văd clar că știu multe
lucruri pe care poate l-a la început.
Le-am renegat gata acuma asta de corporație s-a încheiat acum nu
mă mai duc înapoi acolo, nici măcar cu gândul că după Aia
să-mi dau seama. Mai stai puțin că sunt niște
lucruri pe care le-am învățat acolo pe care poți să le aduc și
să le implementez în ceea ce fac.
Mă gândesc acum că noi am plecat cumva în conversația asta de la
ideea asta de sau de la iluzia succesului rapid, succesul de
peste noapte, care, de fapt, în realitate, durează cine știe
câți ani în urmă și nu vede nimeni tot ce ai construit un
background până la suprafață să se vadă niște rezultate pe care
oamenii să le eticheteze drept succes și mie mi s-ar părea
valoros ca plecând de la experiența ta de până acum și
tot ce ai învățat și ai filtrat și ai așezat și ai restructurat
în felul în care. Tu te prezinți în business ul
tău zi de Zi dacă n ascultă cineva care vrea să facă
tranziția asta de la angajat la o să-i zic om cu business
propriu, ca să nu repet toate etichetele, ce le-ai recomanda
sau ce i-ai recomanda? Cred că am zis la singular.
Cred că prima recomandare pe care aș face-o este să înceapă
tot acest proces înainte de a încheia să spunem faza de
angajat. Cum vedeam la început metafora
casei cumpărate la roșu da am fiind angajat e.
L-am cumpărat o casă deja gata. Locuim în ea.
În schimb, atunci când merg către atreprenoriat, practic
cumpără o casă la roșu. Ei bine, pot să locuiesc frumos
în casa mea actuală, în timp ce o dețin și pe cea la roșu și
continui să construiești și să o amenajez, astfel încât când va
veni momentul și va fi suficient de așezată și pregătită să pot
să facă această mutare. Asta ar fi prima recomandare ă
și în tot acest proces răbdare pentru că evident, nu avem
aceleași resurse precum l-am avea dacă ne-am concentra sută
la sută pe business ul nostru, asta ar fi una dintre ele.
A 2-a ar fi planificarea un avans pentru că este o tranziție
și însăși cuvântul tranziție presupune un proces.
Asta înseamnă că vom avea mai mulți pași de parcurs până să
ajungem la momentul în care ok am business ul propriu am mix
venit am x număr de clienți și tot ceea ce ne dorim noi în
momentul în care începem călătoria asta și tocmai pentru
că este un proces, avem nevoie la început să ne gândim ok, ce
s-ar putea întâmpla în acest proces, i-aș sugera prietenei
mele să se gândească la partea financiară, care cred că este
unul dintre. Punctele care pot influența cel
mai mult libertatea pe care ne-o oferim și cât de confortabil ne
simțim, pentru că atunci când plec de la a fi angajat cu un
venit constant și merg către o zonă în care acest venit
constant nu mai este încasat, aș putea să experimentezi anumite
emoții neplăcute de teamă de frică și să pun presiune și în
procesul să nu mai fie atât de armonios, având în vedere că ne
este amenințată această stabilitate financiară și i-aș
sugera să ia asta în calcul și să se pregătească din acest
punct de vedere se gândească, ok, ce aș avea nevoie pentru cât
timp și așa mai departe, ce s-ar întâmpla dacă.
Totuși, îmi fac acest plan și nu funcționează asta.
EO întrebare pe care mi-aș fi dorit să mi-o pun la început.
Ce se întâmplă dacă nu funcționează și nu se întâmplă
lucrurile în timpul pe care toți l-ai setat, pentru că cum ai
spus și tu la început că am putea să tindem să fim mai
optimiști, să zicem gata într-un an de zile cu.
Siguranță o să fie simplu. Exact un an de zile.
La ce te faci dacă n-o să funcționeze?
Nu azi un an de zile mi se părea deja și eu am avut acest termen
de un an de zile de concediu experimentare.
Are un refresh și am fost sigură că la sfârșitul acestui an de
zile eu o să am tot mai mult decât clar.
Este mai mult decât necesar un an de zile.
Ei bine, nu a fost și e important de la început să ne
întrebăm și ce s-ar întâmpla dacă nu ne-ar ieși astfel încât
să fim pregătite și mental și emoțional.
Și poate pentru unele persoane, pentru care riscul este mai
puțin tolerabil, să ne gândim și la partea fizică bun.
Un alt lucru pe care l-aș spune este răbdarea ai răbdare atât cu
tine, cât și cu rezultatele pe care le aduci în business ul
tău. Asta pentru că antrepenoriatul
nu este o cursă de rapiditatea, este mai degrabă un maraton și
chiar e important atunci când ne gândim ok antrenat ul potrivit
pentru mine EO întrebare, ar fi și dacă sunt aici pe termen
mediu lung, dacă sunt pregătită să îmi asum călătoria asta pe un
termen mai îndelungat, pentru că se întâmplă ca experiențele care
ne formează în tot acest parcurs să fie.
Cărămizi care să construiască acest succes al nostru și
identitatea în care o să ajungem să ne-o asumăm ca și
antreprenor, deci răbdare ar fi iarăși.
Și inclusiv i-aș spune ca și sugestie să nu creadă că ești pe
parte de la început. Cred că cu cât îmbrățișăm mai
mult de la început, acesta este de începători, chiar și în
antreprenoriat, cu atât ne este mai ușor, oricât e cum să zic
experiențe de vizită. Am fi avut înainte orice
titulatură de director și alte experiențe din astea și a super
cum să zic importante și cu foarte multă responsabilitate.
Oricâte am aveam în momentul în care încep o 9 călătorie, da,
cum un meci antreprenoriat avem. Pălăria de începători,
indiferent nu contează că am făcut cursuri, că avem
experiențe similare. Da, sunt într-adevăr abilități
transferabile pe care le vom folosi, însă în același timp nu
putem să avem pretenția de la noi.
Să fim cum să zic mulți emilian. Peste noapte and fun și cred că
cu cât mai multe, cu cât mai repede, acceptăm acest lucru
odată, toți ne fie mai ușor pentru că uite, eu am
experimentat, de exemplu, această paralizie.
Știi cumva din locul unde eram la început?
Voiam să fiu și să am abilitățile și gândirea și total
cum să zică mai fiu cereri self care deja avea obiectivul pe
care eu mi-l doream, ceea ce nu este posibil, pentru că asta EO
călătorie, o tranziție și cu cât îmbrățișăm mai rapid faptul că
da există pași pe care îi vom face uneori bine, uneori am
învățat din experiențe pe care le.
Trăim, dar toate o să ne ducă în direcția în care mergem și mai
bine mergem decât să stăm pe loc și să ne gândim ce și cum.
E vreun sfat pe care l-ai primit în călătoria asta a ta în
ultimii ani un fel de sfatul sfaturilor like, genul ăla de
lucru care simți că a mișcat cu adevărat lucrurile în direcția
pe care ți-o doreai. Da mi-a venit foarte clar în
minte, tu nu ești business ul tău a fost.
Cum să zic ma întreaba pe care am avut nevoie să o repet și în
momentul în care am integrat-o cu adevărat?
M-a ajutat enorm să fac această diferență între mine și
business, pentru că tindem să iau foarte multe decizii
emoționale și să trec foarte mult prin filtrul meu personal
și să leg cele 2 identități și a fost un lucru dificil și care
care nu m-a ajutat, dar în momentul în care am putut să fac
această diferență între eu sunt eu și am foarte multe laturi,
foarte multe, darul inclusiv. Dar în Business ul acesta mă voi
focusa pe XA făcut toată diferența.
Ce crezi că te-a ajutat să nu mai pui semnul de egal între
tine și business ul tău? Dacă te gândești la tot ce ai
încercat din toate instrumentele și ce ai citit și ce ai învățat
și așa mai departe, ce simți că într-adevăr a cântărit mai mult
în a face această? Nici nu știu cum să zic
detașare. Să nu-ți mai iei toată valoarea
de sine din ceea ce creezi un business, de exemplu.
Am citit multe lucruri. Sunt conștientă mental de foarte
multe concepte și. Credințe care mă duc în direcția
de a face diferența dintre cele 2.
Dar îți recunosc Cristina că singurul lucru care m-a ajutat a
fost experiența până nu m-am dus și m-am dat eu cu capul de.
Feedbackul pieței, ca să zic așa, feedback ul oamenilor nu am
realizat ce vreau să spun prin asta este că cream tot felul de
produse de concepte care dădeau foarte bine pe foaie.
Eram foarte cum să zic în încântată de ele.
Erau foarte valoroase pentru că am investit foarte mult în
creșterea mea și am foarte multe ustensile și foarte multe de
oferit și încercam să dai seama să le includ pe toate, să fie
cât mai fructuos, cât mai cum sunt eu așa nu plină de lucruri
de oferit și de energie și entuziasm, însă în momentul în
care am văzut că cu cât era mai. Pompos, cu cât mă străduiam să
aduc toată valoarea asta extraordinară pe care o am de
oferit când niște lucruri mă uitam la efectiv la fețele
oamenilor cu care testam ideile și erau foarte interesați.
Nu foarte bine, însă nu ajungea la ei.
Simțeam că nu mă conectez cu adevărat și că dacă ar fi fost
să zic ok ai cumpăra acum aș fi fost, probabil, nu știu să mă
gândesc la asta, însă n-ar fi fost acel, da și am făcut asta
de mai multe ori și am avut multe idei și chiar glumeam cu
partenerul meu la un moment dat că sunt foarte consistentă.
M-am răzgândit la un moment dat, ajunsesem efectiv să-mi schimbi
ideea și produsul nu șulea săptămână la lună și m-a adus și
pe mine într-o zonă din asta. Ok, nu mai pot deci gata, nu e
pentru mine, s-ar putea să n-o să reușesc.
Uite cum mă răzgândesc și dacă nu mă concentrez pe o idee, cum
o să iasă, nu, dar continuăm să mă răzgândesc pentru că simțeam
că este ceva off acolo. Simțeam că nu primesc acel, da
și că ideea respectivă nu merită, încă nu e în forma în
care să beneficieze de toată energia și resursele mele,
astfel încât să o duc acolo unde mi-aș dori și am început să
simplific și să. Cum să aplic ce știam deja
mental? Da, da, cum să zică?
În primul rând, trebuie sa vedem audiența.
Ce are nevoie mai întâi să îmi definesc cu cine vreau să
lucrez, după care să văd care sunt nevoile lor să fie cât mai
simplu, să iau din punctul a se duc în punctul B nu din în Z,
așa cum poate mi-aș fi dorit eu și să mă conectez mult mai mulți
ani, oamenii din fața mea și asta a fost singurul lucru care
m-a făcut să înțeleg experiența fizică în viața mea, când am
văzut fețele oamenilor, nu înțeleg că nu face clic și cu
cât încercam mai multă pasiune și.
Dorință, cu atât lucrurile deveneau din ce în ce mai
complicate și am decis să renunț la a urmări această strategie și
să simplific și în momentul în care am simplificat și am testat
și această 9 abordare ochii de oameni, lucruri simple, lucruri
pe care tu ok le faci de 10 ani de zile, dar pentru ei sunt
importante și valoroase și dacă ei vor asta și ție, îți place și
ți-e ușor ce să uit și am văzut mulțumirea oamenilor.
Am văzut satisfacție, am avut acele mesaje, cumva au
Alexandra, îți mulțumesc extra, m-a ajutat foarte mult și cum să
zic? Speculații spui Da asta este mă
face să mă simt bine. Îmi este ușor pentru oameni,
este valoros său. De ce să complic așa de mult
lucrurile, deci ce să aduc eu toată valoarea de pe lume și să
insist să mă concentrez eu, ca și personalitate, atât de
complexă într-un lucru atât de limitat ca și business sau un
produs. Da e foarte fain că ascultându
te cumva ne și întoarcem la ce vorbeam noi mai devreme despre
focus și pe nevoile oamenilor care vrei să lucrezi și despre
MA nu fi individualist. Pentru că ai spus de mai multe
ori, eu vreau să creez ceva valoros, dar este foarte diferit
prin ce lentilă mă uit eu la valoarea.
Dacă e valoros, pentru că mi se pare mie că am turnat tot ce
știu eu în el sau este valoros pentru că real așa este perceput
de cel care va folosi sau va accesa serviciul respectiv
valoros pentru cine? Pentru că eu pot să vin din
dorința de a ajuta și să vin cu 100 de concepte într-un produs
sau într-un serviciu și în loc să ajut mai degrabă să copleșesc
când aș putea la fel de bine să mă gândesc că pentru această
instanță. Pentru acest serviciu sau pentru
acest client pe care îl am în fața mea acum, din suta Aia de
informații, metode, instrumente, strategii și așa mai departe.
Eu vreau să aleg numărul 3 și numărul 40, pentru că asta este
valoros și să simplific exact cum ziceai și tu să
eficientizeze și să nu mai fie despre shokin ce știu cât am
învățat, câte am făcut, pentru că atunci focusul este foarte
mult pe tine. Nu este pe persoana pe care o ai
în față și lipsește partea de conectare, că e despre a
demonstra tu ceva mai degrabă decât a fi cumva real în.
Serviciul celuilalt. Exact.
Mai am o provocare pentru tine așa pe final, dacă ar fi să
distilăm experiența ta de până acum și să facem așa 3 picături,
asta este concentrat serum. Adevărurile tale evergreen
despre succesul antreprenoriala așa cum îl vezi tu azi aici, în
etapa în care ai ajuns. Care ar fi ele?
Aș începe cu sfârșitul ultimei noastre discuții și aș rezuma ca
o picătură ca o esență, un adevăr vorbind pentru mine că nu
este doar despre cine sunt eu, ci despre cine sunt oamenii pe
care vreau să-i servesc și ce nevoi au.
În al 2-lea ar fi despre faptul ca antrepenoriatul înseamnă să
fii înconjurat de oameni, indiferent că este vorba de un
public gros de parteneri de afaceri, colaboratori sau
clienți. Succesul va depinde în mare
măsură de calitatea relațiilor pe care le construiești și de
capacitatea de a lucra eficient și armonios cu ceilalți.
Și al 3-lea. Cred că al 3-lea ar fi că este
important să îți placă și să fii pregătit pentru un drum lung cum
ziceam antreprenoriatul, nu este o cursă rapidă, ci mai degrabă
un maraton. Și trebuie să fii dispus să
investești timp efort și mai ales răbdare pentru a îți
construi afacerea și să îmbrățișezi provocările și
experiențele de parcurs și cred că aici sunt în acest moment
când mă împrietenesc cu efortul cu greu și încep să îl
îmbrățișez și să îi văd valoare și să devină cel mai bun prieten
al meu. Cred că.
Împreună cu incertitudinea sau cu un neliniaritatea, ca să zic
așa. Exact.
Și pentru că după atâta efort și concentrare și adevăruri,
evergreen distilate frumos, m-aș bucura să închidem așa pe o
stare de bine. Sunt curioasă, Ești și proaspăt
întoarsă din concediu. În momentul în care noi
înregistrăm acest episod. Cum arată pentru tine în
perioada asta? O pauză de bine?
În perioada asta arată ca un telefon dat pe mod avion mers la
sertarul cu bețișoare parfumate și ales așa, după inspirație ce
îmi ies are în atenție și a prins așa un bețișor parfumat.
Liniște, eventual cățelușa mea în luna care vine și stă pe
lângă mine și mă încălzește mai ales în sezonul asta Rece.
Și despre reflectat pur și simplu în acest cadru realizat,
să-mi dau voie să mă gândesc la o idee să reflectez asupra lui,
lucru pe care l-am observat. Poate să citesc ceva anume care
mă inspiră, dar poza de mine. Pentru mine arată ca urmărirea
inspirație de moment. Îhî.
Eu știu unde te găsesc, dar îți găsesc persoanele care ne-au
ascultat conversația care au rezonat cu povestea ta care vor
să stea mai mult în energia ta ce reper le dăm?
În principiu, eu îmi fac veacul pe instagram pe contul meu
personal, unde pot garanta că acolo sunt activă.
Orice s-ar întâmpla ce au. Alexandra e personalizat pentru
locul în care m-am mutat în ultimul an și anume în Italia,
iar din punct de vedere business trebuie să recunosc că nu am
avut timp să mă ocup așa cum mi-aș fi dorit.
De prezența online fiind ocupată cu toate aceste procese interne.
În s ă mă pot găsi pe autenticitii prind atât de
instagram, cât și pe Victor unde urmează să pregătesc ceva
activitate și să aduc din toată experiența asta acumulată și
lucruri. Clienții mai multe pentru cei
care vor să urmărească și sunt interesați de zona de creare de
conținut. Și cum să fii autentic și să te
simți autentic pe social media? Ce fain eu ți-aș pune totuși așa
o oglindă în față și ți-aș oferi alternativa ca în loc să spui
că. N-ai avut timp pentru asta să-ți
asumi că nu a fost o prioritate, pentru că pentru tine prioritar
a fost partea asta de așezare în interior și de clarificare ca
după aia, din această claritate, să construiești pe sistemul
eficiență că a fost unul din cuvintele tale azi să
construiești prezența online în orice variantă ar fi ea într-un
mod gândit. Așa este și uite chiar ma simt
inspirată să mai așteptăm un minut pe tematica asta, pentru
că simt că sunt multe persoane, mai ales în antreprenoriat, că
începe această călătorie care prioritizează mai degrabă social
media și a așeza cumva imaginea întâi exterior.
Voiam să împărtășesc din experiența mea, că în momentul
în care eram în zona de ok, cine sunt acum, ce fac care sunt
produsele cu marketezi? Mă focusam foarte, foarte mult
si cum ma prezint pe social media.
Erau mult mai importante ce postări fac și consecvența în a
mă arăta versus focusul de. A crea efectiv experiența și
produsele și am făcut sau ce vreau să fac de fapt și cred că
e posibil să fie multe persoane care intră capcana asta.
Eu am procesat-o ca o distragere de la ce era cu adevărat
important și mă surprind acum în această etapă care dinainte
prioritizăm și na cum să zic domeniul în care lucrez nu este
despre social media și branding să mă găsesc în full activity și
foarte ocupată cu clienții fără să îmi fac timp și să
prioritizez zona de social media și de a meu crea.
Imaginea în exterior și cred că este minunat eu pentru mine o
iau ca pe un succes și un bravo. Alexandra văd că a evoluat și că
am faci lucrurile exact așa cum se simt bine pentru tine și sper
să fie de inspirație și pentru ascultătoare și îți mulțumesc
foarte mult pentru invitație, pentru că m-am simțit foarte
bine. Și eu îți mulțumesc că ai
acceptat provocarea și îți mulțumesc pentru adăugarea asta
așa de final, pentru că mi se pare foarte valoros.
Ce ai împărtășit și cum îmi place mie să zic aici.
Da, e despre pauză de bine, chiar dacă uneori ce descoperim
ascultând. Cazul poate nu e neapărat plăcut
in the moment sunt lucruri care ne invită la petrece timp cu noi
și de a înțelege cine suntem, de ce suntem aici, ce vrem noi de
la viața asta. Cum arată succesul pentru noi și
mai ales cum se simte și îți mulțumesc pentru toată valoarea
pe care ai adăugat o la biblioteca.
Da asta d și nu doar de adevăruri apăr ring, ci în
general la colecția de episoade valoroase care o să ajungă la
urechile sau exact la urechile persoanelor care au nevoie să
audă despre ce am conversat noi aici.
Azi mulțumesc. Mulțumesc și eu, cristina.
Ei sunt curioasă dacă urarea mea ca tu să-ți iei inspirație din
dialogul meu cu Alexandra s-a adeverit tare, m-aș bucura să ne
spui cu ce ai rezonat, ce te-a pus pe gânduri, ce idei ți au
venit sau ce confirmări ți-ai luat din episodul de azi, ca de
fiecare dată îți mulțumesc că ai petrecut timpul ăsta cu noi.
Mulțumesc că revii, iar și iar la pauza de bine, mulțumesc că
dai mai departe episodul către oameni dragi din viața ta și că,
inspirându-i astfel, ajuți și podcastul să crească joia
viitoare, iar vine un episod fain.
Către tine până atunci însă, cum îmi place mie să spun vreau să
știi că și tu îți poți crea o viață pe care s-o iubești și
sunt aici să te ajut să faci asta.
An.