Sziasztok. Köszöntünk.
Titeket az aktuál rovatunk 5. Epizódjában, amelyben
tanárokkal. Beszélgettünk a félévi.
Jegyek kapcsán. Eötvös studentolok diákoktól
diákoknak. 1. kérdésünk.
Az lenne hogy mi a. Hozzáállása a félévi jegyekhez.
Nekem nagyon sok problémám van az értékelési rendszerrel a
félévjegyről azt gondolom, hogy az jó ugyan ezt félre szoktuk
vinni, de hogy valójában. Félévkor nem is bizonyítványt
kaptok, hanem értesítőt. A félévi osztályzatot, mint az
elnevezése is mutatja - értesítőnek tartom nem
bizonyítványt, hanem értesítő. Én emiatt a filvi jegyeknek nem
tulajdonítok nagy jelentőséget. A félig értesítőbe kerülő jegy
az egy tájékoztatás sorolt pillanatnyilag volt tart a diák,
és azt az irányt érdemes-e folytatni a megerősítenie vagy
éppen korrigálni rajta. Félévi jegyek azok
jelzésértékűek. Szerintem a félévi jegyek akkor
hasonlóan a többi kollégához tényleg csak értesítésként
értelmezhetőek. Hát szerintem ez egy fontos
visszajelzés a gyerekek. Felé is.
Meg a szülők felé is, hogy lássák, hogy mi az amit az 1.
félévben. Elértek szerintem fontos a
félévi osztálytárs. Jó, hogy nagyjából félidőben a
diákok tudnak azzal szembesülni, hogy éppen hol tartanak, vagy mi
az a hiányosság, amit esetleg érdemes.
A 2. félévben ügyesen pótolni. Az picit nehéz, hogy az ötvös
diákoknak csak az 5-ös a jegy és hogy néha azt érzi az ember,
hogy nem feltétlenül a mögötte lévő tudás fontos, hanem csak
hogy az a az az osztályzat szerepeljen AA félévi
értesítőben. Ugye a félév az egy ilyen
jelzésértékű valami ezt talán a kollégák is elmondták már
sokszor nem biztos, hogy annak olyan nagy tétje van.
Ennek ellenére érdekes ellentmondás, hogy mégis,
minthogyha egészen. Ráfeszülne AA diák közösség erre
ugye jegyfétisben élünk, amiből minden tanár próbál valamilyen
szinten kilépni, és érdekes módon mégis valahogy ez
sikertelenségbe fullad. Jó hát a tanítók tisztában
vagyok az, hogy ez mindig is érdekelt, a diákokat engem is
érdekelt annak idején, hogy mély jegyet kapok félévkor és én 2
dolgot szoktam ezzel kapcsolatban mondani és kérni a
diákoktól. Az egyik az.
Egyik az hogy? Se ne dramatizálják, se ne
bagatellizálják a félévi. Értesítőben szereplőjét ez azt
jelenti, hogy helyén kell kezelni, tehát nem szabad neki
nagyobb jelentőséget tulajdonítani annál, mint amit
ér, de ugyanakkor félvállról sem szabad kezelni.
Ez egy helyzetértékelés olyan, mint egy pillanatfelvétel.
Vagy külön jelentőséget nem tulajdonítok a félévi jegyeknek,
tehát én abszolút úgy veszem, hogy most elérkeztünk egy
állomáshoz. Akkor ránézünk a jegyeknek a.
Összesítésére ezen a ponton tehát mint nem tudom az ilyen
játékokban a checkpoint. Pont ugyanaz.
Hogyan osztályoz félévkor? Félévi osztályzás úgy fog
történni, hogy megnézem a kisebb témákban lévő dolgozatok,
illetve a nagyobb témazáróknak a jegyeit.
Ezt fogom átlagolni, nyilván egy kicsit súlyosabban fog érni az,
amelyik témazáró dolgozathoz, illetve mindenképpen mindenkinek
a féléves munkáját szóban is, és ezt majd jegyben is fogom
értékelni, és az is ugyanolyan értékű jegy lesz, mint egy
témazáró dolgozat. Itt a féléves munka nagyon
fontos az én tantárgyaimnál. Én azt szoktam, hogy mindenkivel
megbeszélem kihívom és megbeszélem azt, hogy hogyan
teljesített a férjben. Mi az, ami benn esetleg
fejlődést várnék a 2. félévben, vagy hogy csak így tovább egy
kis dicséretet adni neki, és szerintem ez fontos és az
osztályozás az mindig más angolból és földrajzból és
máshogyan van ugye jegyek függvényében vagy
jegyekmennyiségek függvényében, de az egy kicsit más.
Szeretem azt, hogy nem tudom azért legyen mondjuk egy -es
átlaga. Azért az nem, nem lenne rossz,
hogy egy 5-ös. Tudjon belőle.
Hát igazából sima matematikai átlagot számolok a jegyekből és
hogyha pont egész 5-re áll valaki az már ugye elvileg
felfele kerekítés lenne, de ott azért szoktam kérni még egy kis
megerősítést, hogy az biztosan egy fölfelé kerekítést ér-e.
Szigorúbban szoktam venni, mint az év végi jegyeket, és éppen
ezért nem is szoktam jelentőséget adni, hogy valaki
javítson. Év végén viszont igen, tehát év
végén abszolút lehetőség van mindenkinek arra, hogy javítson,
és hogy igyekszem a jobb jegyet arra adni.
Egyébként pedig ilyenkor az átlagot számítom.
Nyilván figyelembe veszem az átlagot, de azt is megnézem,
hogy hogyan változott a teljesítménye fél év alatt
valakinek, hogyha ezt. Valami miatt különbözik, akkor
nem biztos, hogy mondjuk ugyanolyan átlagon jegynél
mindenki ugyanazt a jegyet kapja meg, de általában a klasszikus
kereskedési szabályokat szoktam alkalmazni.
Nyilván figyelembe véve, hogy mondjuk egy témazáró vagy egy
röpdolgozat között különbség van.
De azt hiszem, hogy én elég rugalmasan kezelem ezt, ami
egyébként nem biztos, hogy mindig jó, mert így kevésbé
kiszámítható, de próbálom a teljes képet nézni és a
teljesítményt, amit nem csak a jegyek mutatnak, hanem az órai
tevékenység vagy az az energia, amit befektetnek a diákok.
Azt is valahogy próbálom ebbe beszámítani.
Ha mondjuk kétes jegyre áll valaki, akkor én azt szoktam
felállni. Felajánlani, hogy ha majd év
végén is kétesre áll. Akkor hogyha most lefele
kerekítem, akkor majd ott fölfele fogom kerekíteni, és
hogy döntse el, hogy most szeretné, hogy fölfele
kerekítsen vagy év végén, de ez nem igazán szokott előjönni,
mivelhogy általában mindenki javít, akkor gyorsan még egyet
és erre szoktam lehetőséget adni, főként magyarból, ami
általában jobban számít az embereknek, mint az ének.
Nagyon gyakran füzetemben egy nyíllal jelölöm.
Hogy fölfelé lett kerekítve vagy lefelé lett kerekítve.
Nem szeretek fél év előtti dolgozatot íratni a jobb jegyért
vagy félév előtti felelést csinálni.
A jobb jegyért jó, azt gondolom mindenki, ahol éppen tart, azt a
jegyet kapja és az év végi AA fontos az év végi jegyekből is
inkább a felsőbb éveknek a jegyei fontosak a 7., 8. 9.
inkább egy állomást mutat még az év végi jegy is, hogy hol tart
valaki a jegyzetelésben, a tudatos tanulásban a.
Strukturált tanulásban ezek ezeknek.
Szerintem inkább a vége felé van jelentősége, csak a félévi
jegynek meg egyáltalán. Nincs még egy olyan szempont van
amit szerintem a tanárok többsége érvényesít, hogy ha
valaki képes rá és billeg, akkor inkább félévkor szoktuk a
rosszabbat adni és év végén a jobbat.
Ez egy olyan nagy általánosságban szerintem
elmondható mondat és ezt magam is.
Ha bizonytalan vagyok akkor. Szoktam alkalmazni.
Nálam. Az osztályzás 4. mert év elején
megállapodunk mindig a rendszerben, hogy mire adok és
hogyan adok az osztályzatokat, úgyhogy tulajdonképpen.
Ezeket ki lehet számolni? Eleve egy ki mikro kapni, de
hogy ha valaki akar javítani márpedig mindig akar javítani,
akkor erre van lehetőség. Milyen gyöngyösi?
Milyen gyakran szokott feleltetni, feleltetni?
Annyira időszűkében vagyunk a legtöbb év folyamán, hogy
gyakorlatilag nem vagy csak nagyon ritkán kerül sor
felelésre a tanórán pedig ez egy jó gyakorlat, és jó lenne többet
feleltetni, sokkal jobban belelát az ember a diáknak a
gondolataiba, ha önállóan beszél a táblánál és elmondja, hogy mi
jár a fejében, és így könnyebb értékelni is a munkáját, meg a
tudását. És még egy nagyon fontos
szempont a feleltetés mellett, hogy élőszóban egész.
Máshogy fejezi ki az ember a gondolatait, mint írásban, és
ezt is gyakorolni kell. Tekintettel arra, hogy azért a
diákoknak jelentős része elmegy a nagy szintű érettségit tenni,
és ezekből a tantárgyakból szóbeli felelés is van
középszinten is. A legtöbb tantárgyból, úgyhogy
valamikor meg kell tanulni szóban is kifejezni magát az
embernek. A klasszikus értelemben vett
feleltetést, azt én nem szoktam. Alkalmazni, hogyha van szóbeli
feleltetés, akkor arra rákészülünk.
És akkor így a tehát így a. Vizsgarendszerhez alkalmazkodva
állítjuk fel az értékelési szempontokat.
Van olyan, amilyen egyszerre szorgalmi meg ilyen bünti
feladat is? Tehát amikor lehet szöveget
megtanulni fejből, tehát van egy ilyen előre egy ilyen
szöveggyűjtemény, és akkor abból lehet válogatni az mondjuk
végülis szóbeli felelet kategóriájában esik, de nem ez a
klasszikus feleltetés. Szerintem én nem feleltelek
sajnos eleget. Ez egy probléma, ezzel igyekszem
változtatni, de amikor. Felelünk.
Akkor. Én meg szoktam kérdezni azt,
hogy van-e? A filmként felelnek, vagy előre
jelzem, hogy felelés lesz és hogy készüljenek erre fel.
Nálam nem igazán szokott lenni szóbeli felelet tavaly énekből
minden osztályban kértem félévi éneklést egyénileg vagy párosan.
Lehet, hogy még nálatok nem hetedikben, de a
kilencedikeseknél meg a tizedikeseknél is.
Én úgy emlékszem, hogy volt, és azt.
Igazából azért csináltam, hogy megtapasztalja az ember hogy.
Milyen hallani a saját hangját és hogy nem azt osztályoztam
hogy kinek milyen hangja van vagy mennyire énekel tisztán,
hanem nyilván azt hogy kiáll tudja a szöveget amit egész
félévben énekeltünk együtt, és akkor ezzel igazából az órai
jelenlétét osztályoztam, és nem emlékszem, hogy bárki négyesnél
rosszabbat kapott volna a négyest is csak azt kapott, aki
nem tudta mondjuk a szöveget fejből elénekelni, magyarból
pedig nem szoktam feleltetni, mivel nagyon sok órai csoportos.
Beszélős feladat van. És ezt a kötetlenebb
beszélgetést szoktam inkább alkalmazni, és például most
tizenegyedikeseknél, akiknek közeledik az érettségi nekik
fogunk ilyen mini érettségit csinálni.
Kicsikét szimuláljuk az érettséginek a szóbeli részét és
majd egymásnak fognak felelni, úgyhogy egy ember felel és a
többi 2 vagy 3 a bizottság tagja át fogja játszani.
Arcra osztályzom. Jó hát viccesen lehetne azt
mondani. Vagy arcra osztályzok, de hát
nyilván nem így van. Ez azért jegyadásnál tényleg a
hozzáállás is nagyon sokat számít, tehát egy dolog az átlag
szerencsére itt viszonylag nagy mozgástere van a szaktanároknak,
nincs egy kötött iskolai szabály, hogy hány százaléktól
kell ilyen olyan vagy amolyan jegyet adni.
Én nagyon szeretem azt, hogyha valakinek mondjuk nem sikerül
valami dolgozat jól, de igyekszik és látom rajta, hogy
javítani akar, még ha nem is tudja a végére se annyira, és ez
nem biztos, hogy sikerül. De az akarat és hozzáállás az
fontos félévkor gondolkodhatnánk akár azon is, hogy ez egy picit
ugye mivel jelzésértékű lehetnénk szigorúbbak, de hát a
lágy szívem mindig megesik ilyen kedves diákokon, mint ti is
vagytok. Mi alapján választja ki a
felelőket? A felelőst én mindig kiválasztom
előre. Nem szeretem stresszelni a
diákokat azzal, hogy lapozgatok a füzetben vagy a krétában,
tehát mindig ki van választva előre a felelő elég bonyolult,
hogy mi alapján megy. Szeretem megszólítani azokat a
diákokat először, akikről tudom, hogy szóban jól kommunikálnak,
ez biztatást adhat ugye a többieknek, akik esetleg
kevésbé. Tehát 1. körben szívesen
föleltettem azokat, akik maguk is szívesen beszélnek.
Például jó, aztán persze idővel az évek haladtával mindenkire
sor kell, hogy kerüljön, de azt gondolom, hogy a szóbeli
kommunikációnak vannak más formái, táborok, egyéb
lehetőségek, és hogyha már abban gyakorlatot szereztek, akkor
jöhetnek a felelések ugye -ben legkésőbb mindenkinek
gyakorlatot kell szerezni a szóbeli feleletben, hiszen a.
Történelemből a xii. Elején ott van a mindenkinek,
aki a kisgyerekségi. És -ben pedig hát már a nagy
érettségire jó, tehát ott már sokkal több a szóbeli felelet,
tehát ott már tulajdonképpen nincs jelentősége annak, hogy
kit választok ki, mert mert mindenkinek egyformán kell egy
dolgot. Nem tartok szerencsésnek, hogy
valakit azért feleltessünk, hogy javítson.
Jó, hogyha szegény már szerzett 2 rossz jegyet, akkor jó esély
van megszerezni egy 3. rossz jegyet is, tehát erre.
Én nem tartom nagyon alkalmasnak AA szomszéd felelést.
Általában az előző órai minket is aktivitást vagy a nem munkált
is nem aktivitást szoktam nézni és az alapján szoktam
kiválasztani a felelőt, vagy akinek még kevés jegye van
esetleg. Azt azt szoktam.
Általában én teljes osztályokat szoktam feleltetni, mert
csoportok vannak, tehát mindenkin végigmegyek és
mindenki valamilyen sorrendben előkerül.
Először meg szoktam kérdezni, hogy ki az, aki szívesen kezdené
és utána pedig teljesen. Valamikor kiszámoló alapján van,
amikor csak úgy éppen, mert. Ránéztem, akkor őt választom.
Ha viszont valakinek javítani kell, természetesen, akkor a
javítót fogom felszólítani. A vendég általában úgy szoktam
kiválasztani, hogy megnézem a jegyeket.
Mondjuk, hogyha valakinek az egyik dolgozata kicsit
gyengébben sikerült, akkor mindenképpen szeretném azt a
tanulót kihívni, felelni, hogy ezzel mihamarabb kijavítsa azt a
kevésbé jó jegyet, illetve, hogyha volt hiányzás és még nem
írta meg a kóddolgozatot, akkor. Amiatt fogom kihívni hogy.
Minden hónapban legyen legalább egy adott tanulónak is.
Kérdezem, hogy ki az aki szeretne és hogyha ha előre
szóltam, hogy lefelé és nincs önként jelentkező, akkor
egyszerűen szólítok valakit, akire aktuálisan azt gondolom,
hogy vagy jegyre van szüksége, vagy kíváncsi vagyok arra, hogy
arról az adott témáról mit tud és ennek alapján választok.
Hogy mi alapján választja ki az ember a felület erre
nagyon-nagyon sok eljárást meg módszer van klasszikusan
gondolom ismernek a diákok, hogy felüti a tanár a naplót, amíg
még volt napló és ahol kinyílik az a diák felel lehet a
kockadobással kiválasztani, vagy éppen hogy milyen hónap hanyadik
napja van. Én amikor felelőst választok,
akkor meg szoktam nézni mélyen vannak az illetőnek, van-e elég
jegye, vagy esetleg nevét meg valami dolgozatot, és akkor jó
lenne, ha kapna még egy jegyet, ez is szempont lehet.
És hogyha van rá lehetőség, akkor arra törekszem, hogy a
tanév során mindenkire mondjuk egyszer legalább sor kerüljön,
és hát ez gyakorlatilag a szerinti, hogyha ezt az ember
tartani szeretné, hogy minden 7-en kell valakinek felelnie
ahhoz, hogy egy tanév leforgása alatt az egész osztály sorra
kerüljön csoport esetén ezt nyilván el kell osztani 2 lakó
félévente lehet mindenkire egyszer sort keríteni, de ez
mostanában nagyon ritkán valósul.
Meg, úgyhogy ha mostanában felel valaki, akkor az.
Véletlenszerűbb, mint valamilyen tudatos kiválasztásnak az
eredménye. Az utolsó kérdésünk.
Az lenne, hogy van-e ön számára valamilyen vicces vagy kedves
emlék, amit megosztana a hallgatókkal?
Mostanában történt egy ilyen feleléskor, hogy mondta a
tanuló, hogy hát, hogy akkor jó jó, akkor a keleti félteke tehát
akkor az a tehát akkor az jobbra ugye a térképen és aztán álljunk
balra. Tehát innentől kezdve nem tudja,
hogy melyik a jobb és a bal keze innentől kezdve nem tudom, hogy
elvárható-e, hogy kelet vagy nyugat az meglegyen, hogyha jobb
és a bal nincsen meg, úgyhogy ajánlottam az óra és.
Nem tudom parkot kötőviselő. Az adott kézre és akkor azt
megtanulni, hogy az órás kezem a bal és akkor hátha jobb lesz,
úgyhogy ez volt. Meg volt még egyszer hallottam a
kamcsapka félsziget helyett kanacska félsziget, úgyhogy ez a
jót nem ettem, és aztán már nem is kellett folytatni a felelést.
Ami erre vicces történt az eötvösben.
Először eszembe jut az viszonylag régi történet, mert
mondjuk már akkor is azért pár éve itt voltam az eötvösben, de
még sok. Fiatalabb voltam.
És volt egy diákom egy srác, aki elég ügyes volt informatikából
viszont egyszerűen nem nem lehetett vele bírni az órán
szemtelen is volt mindig valami mást akart csinálni, mint amit
AA, mint a feladat, amit éppen el kell készíteni.
Nem lehetett vele rendesen szót érteni, szóval így nagyon nagyon
küzdelmes volt vele AA közös munka.
És tavasszal volt akkor még voltak ilyenek.
Volt egy tavaszi terv. Ahova én nem is tudom, hogy
milyen alapon kerültek be diákok, de a vacsó tanár úrral
voltunk 2-en a kísérők és oda elutazott velünk ez a
fiatalember is és az egyik este az volt a program, hogy tábor
fiúját és tábornőjét kellett választani és a tábor fiújáért
fiúja címért versengőknek volt egy olyan feladata, hogy ki
kellett sminkelni egy kiválasztott lányt.
Én nem tudom, hogy ez véletlen, majd direkt volt-e, de ez az
illető fiatalember. Pont engem kapott meg, hogy
engem kell kisminkelnie, tehát olyan élvezettel festett nekem
borzalmas arcot, hogy ezt öröm volt nézni, és és hogy így így
én ezen csak nevettem meg. Hát most ezzel mit kezd az
ember? Hát jól elmuladtam rajta, sose
szoktam amúgy magamat se sminkelni meg hát egy ilyen
játékban most úgy fogok kinézni, ahogy nem érdekes, viszont
érdekes módon. Ezután a maradék két-három
hónapban még a tanévtől hátra volt az illető.
Mintha kicserélték volna onnantól kezdve a tanteremben
lehetett vele normálisan dolgozni.
Ez számomra nem tudom, hogy így meghallgatva vicceset, de
számomra ez egy ilyen ilyen egészen különleges és egészen
mókás történet, hogy egy ilyen kínos helyzet kellett ahhoz,
hogy hogy mi valahogy mégiscsak tudjunk utána egymással
zöldlegre vergődni. A napokban történt, hogy esett a
hó és a xiiesek nagyon szerettek volna kimenni, hógolyózni és azt
mondták, hogy jobb lenne, hogyha az óra helyett inkább
hógolyóznánk. De mondtam hogy nem lehet, mert
hogy most érettségi felkészülési idő van és azt mondták, hogy
igen, de van pótérettségi, de sajnos póthó golyózás nincsen.
Mondok egy vicces sztori egy táborból hetedikes osztály közös
főzés után tojásrántotta volt a reggeli és megkértem a diákat,
hogy a maradékot öntse ki a wc-be kis idő után visszajött.
Némi bizonytalanság volt az arcán azt mondta a tanár úr,
lehet, hogy nem. Visszaárba kellett volna önteni.
Ja hát egy fontos tanulság volt a vécé.
Szólt rosszul definiáltam vagy rosszul határoztam meg ő is
megtanulta, hogy nem a Tisza árba kellett volna menteni.
Igen, ami nekem nekem nagyon kedves diák volt.
Diák voltam itt az 50-es gimnáziumban és nekem kellett
lenni a mikulásnak. A tanárok gyerekei.
Tudjátok most is van itt teszt tanárok ugye dolgozok gyermekei.
Mindig meglepi itt a mikulás akkor nem egy tanár volt a
mikulás, hanem én voltam ha jól emlékszem.
Körülbelül tizedikes vagy tizenegyedikes diákként nagyon
utáltam egyébként a feladatot, de a tanároknak az unokái között
volt egy nagyon-nagyon cuki kislány.
Pár éves volt, akkor ölen belül beszélgettünk.
Aranyos volt, viccelődött. A dolgot el is felejtettem
volna, ha nem lettem volna tanár.
Néhány évvel később itt az Eötvös gimnáziumban és a diákok
között volt egy kislány, akiről kiderült, hogy annak a bizonyos
kollégának az unokája. És megkérdeztem tőle az 1.
órámon, hogy van még több unokája is ennek a nagymamának
és mondta, hogy nem ő az egyetlen a lánya között.
Ki derült ki, hogy az a kislány ült ott tizenegyedikesként a
padsorban, aki néhány évvel korábban a mikulás ünnepségén
vizsgálta a szakállamat? Ez nekem nagyon kedves történet.
Mi karácsonykor mindig el is szoktunk kezdeni készülődni.
És angyal. Kázásnak a folyamatai kedves
meglepetéssel készülünk az én kedves meglepetésem az volt,
hogy megsúgtam egy gyereknek, hogy szóljon a 3. gyereknek.
Hogy őt fogom. Kihívni feleltetni, hogy tudjon
rá készülni. Na most hát ennél rosszabb
ajándék még sose sikeredett, merthogy ez az angyalka nagyon
mellévőt, mert szegénynek nagyon rossz élmény volt ez a felelés
pedig ötöst adtam. Emlékszem, egyszer volt egy
olyan eset, amikor az óra elején 2 diák nagyon el volt foglalva
az egymással való beszélgetéssel és mondtam, hogy akkor most
jöhetnek fel ennyit akkor nem egyesével, hanem rögtön
egyszerre 2-en és az volt a feladatuk.
Úgy kellett felelniük, hogy egyikük is mond egy mondatot,
meg a másikuk is mond egy mondatot és utána felváltva
mindegyikük mond egy mondatot és így kell.
Végigmondaniuk azt az anyagrészt, amiből egyébként a
kérdés szólt. És természetesen a kérdésekre is
úgy kellett válaszolniuk, hogy először az egyik mondott egy
mondatot, aztán a másik mondott egy mondatot.
Hát ez egyszerre volt izgalmas és ijesztő.
Ezt láttam a szoban forgó diákokon is meg az
osztálytársakon is, de mindenesetre tanulságos esetként
maradt meg az emlékezetünkben. 2 viccesebb eset történt velem
egyszer az egyik diák a folyosón jött velem szembe és tegezve
köszönt, mint utóbb kiderült, hogy olyan iskolába járt, ahol a
tanárokat tegezték korábban. Hogy így ez számomra érthetővé
vált. Az egyik eset pedig nemrégen
történt, hogy tanárnőként köszöntek nekem a folyosón.
Vicces történet az mindig magamba nevetek, amikor
letegeznek a folyósón és nem tudják hogy tanár vagyok, de ez
jó meg azt jelenti, hogy nem nézek ki többnek -nál és.
Akkor így név nélkül tehát csoporttal, ahonnan most jövök
ott. Nem tudom pontosan kik de ott
játszunk egymással egy ilyen elég bugyuta játékot, hogy nem
tudom néha így erre. A filcetkulcsot dolgokat ide-oda
a teremben és akkor mindig van egy kis akadálypálya az óra
elején, hogy megkeresse egy jó jó semmi rossz szándék nincs
mögötte. Nem tudom mondjuk a tabló foton
fogad a háttérképként a számítógépen, tehát ilyen kis
valaki mindig készül ilyen kis hangulatfestő dolgokkal ilyen
kis vicces pillanatokkal az óra 1. felére.
Itt már szerintem mindig fel vagyok készülve ebben a
csoportban, hogy lesz valami az elején, ami majd ad egy
felütést. Az órának ezek ilyen kis
gyermekek dolgok, de értékelem, hogy van aki erre így áldoz
energiát, meg kapacitást. Szerintem nagyon sok vicces
jelenet történik. Vagy remélem hogy nagyon sok
vicces jelenet van az órákon. Szerintem az a helyzet, hogy
ezek ilyen helyzetkomikumok. Tehát azért nehéz visszaidézni,
mert valahogy az osztállyal való kapcsolatból is belsős
humorforrás és nem maradnak meg ilyen epizódokként, mert nem
azért van, mert valaki nagyon viccesek mondott vagy valami
vicces eset. Hanem valahogy ahogy
kapcsolódunk egymáshoz, ahol mondjuk tartom az órát, vagy
mondok valamit, akkor arra reagál az osztály valahogy és az
viccessé válik. De hogy nem marad meg annyira az
emlékezetünkben, de remélem, hogy ez nagyon sok vicces
pillanatunk van egymással. Igen, hát konkrét vicces
történetet most hirtelen produkálni elég nehéz minden
szituáció lehet vicces. Én azt gondolom, hogy ha még
1:00 feszült légkörben kezdődik is.
Valahanyadik percben ennek fel kell oldódnia és.
Kell valami mosoly vagy kell valami össze kacagás az órán?