Hej og velkommen til dansk i ørerne.
I denne episode læser jeg et af HC andersens eventyr højt nemlig
kejserens nye klæder. Jeg har omskrevet den
oprindelige tekst, så den er lidt lettere at forstå.
Men budskabet er det samme. Du kan finde teksten til
episoden på podcasten hjemmeside.
På bay mia koffey kan du støtte podcasten downloade episoden
finde ordlister og lytte til niveau 2 udgaven, hvor jeg taler
i almindeligt tempo. For mange år siden levede der en
kejser, som var helt besat af flot nyt tøj.
Han brugte alle sine penge på at se godt ud og kunne ikke lide så
meget andet. Hverken sine soldater, teater
eller gåture i skoven. Han havde et nyt sæt tøj til
hver time på dagen, og han brugte utroligt meget tid i sin
garderobe. En dag kom der 2 svindlere til
byen og sagde at de var vævere. De påstod at de kunne lave det
smukkeste tøj man kunne forestille sig.
Farverne og mønstrene var ikke bare flotte, men tøjet havde
også en særlig evne. Det ville være usynligt for folk
som var uduelige eller dumme. Det lyder utrolig smart, tænkte
kejseren. Med det tøj kan jeg finde ud af,
hvem i mit kongerige der ikke dur til deres job.
Jeg vil kunne skelne de kloge fra de dumme det tøj må jeg
have. Så han gav svindlerne en masse
penge for at komme i gang. De 2 svindlere satte 2 vævestole
op og lod som om de arbejdede hårdt, men der var ingenting på
vævene. De bad kejseren om at købe den
fineste silke og det flotteste guld, men gemte det bare til sig
selv og arbejdede videre på de tomme væve.
Efter noget tid blev kejseren nysgerrig og ville vide hvor
langt de var med tøjet. Men han var lidt nervøs, for han
vidste at dem der var dumme eller ikke passede deres
arbejde, ikke kunne se tøjet. Selvom han var ret sikker på sig
selv, sendte han alligevel en af sine gamle trofaste ministre for
at tjekke det. Ministeren gik hen til
svindlerne og så på de tomme væve.
Åh nej, tænkte han. Jeg kan ikke se noget, men han
sagde ikke noget højt til nogen. Svindlerne bad ham komme et
tættere på og spurgte om han ikke synes at farverne og
mønstret var smukt. Ministeren stirrede og stirrede,
men der var jo ingenting. Åh nej tænkte han er jeg dum
eller passer jeg ikke til mit arbejde?
Ingen må få det at vide, så i stedet for at sige sandheden,
roste han tøjet og gik hjem til kejseren og fortalte hvor flot
Det var. Svindlerne krævede endnu flere
penge. Silke og guld.
Som de også puttede i deres lommer.
Kejseren sendte en 2 embedsmand afsted, men han havde det på
samme måde. Han kunne ikke se noget, men
turde heller ikke indrømme det, så han roste også klæderne for
kejseren. Til sidst besluttede kejseren
sig for selv at tage et kig med hele sin stab af højtstående
folk gik han hen til svindlerne, som stadig arbejdede på de tomme
væve. Åh nej tænkte kejseren.
Jeg kan ikke se noget tøj betyder det at Jeg er dum eller
ikke god nok til at være kejser, så han lod som ingenting og
roste tøjet ligesom alle de andre.
Svindlerne sagde, at tøjet nu var færdigt, og at kejseren
skulle tage det på til den store ceremoni næste dag.
Hele natten lod de som om, at de arbejdede hårdt.
Næste morgen tog kejseren sit almindelige tøj af, og
svindlerne klædte ham i det usynlige tøj.
Kejseren kiggede i spejlet og lod som om at han var meget
tilfreds. Da kejseren gik ud til
ceremonien, stod hele befolkningen klar på gaden.
De var nysgerrige på at se kejserens nye sæt tøj, som de
havde hørt så meget om. Alle de fremmødte udbrød.
Hold da op hvor er kejserens nye tøj flot.
Sikke et langt slæb ingen turde sige sandheden, for de ville jo
ikke fremstå dumme eller uduelige, men pludselig råbte et
lille barn. Han har jo ikke noget tøj på.
Og snart begyndte flere at hviske det samme, indtil hele
folkemængden råbte. Han har jo ikke noget tøj på.
Kejserens skammede sig, men han fortsatte ceremonien, mens hans
kammerherre lod som om dit bar det usynlige slæb.
Det var alt for denne episode. Eventyret handler om at turde gå
mod strømmen og være ærlig over for sig selv og andre, selv om
man frygter at blive udstillet og gjort til grin.
I eventyret er det kun et barn, der har modet til at sige det
åbenlyse. Der er et dansk ordsprog, der
passer lidt til eventyrets budskab.
Det lyder, man skal høre sandheden fra børn og fulde
folk. Tak fordi du lyttede med.