Venäjä ei ole vielä niin kun yli venynyt ja yliväsynyt silloin
kun se hetki koittaa niin sitten ehkä neuvottelutuloksia voidaan
saavuttaa jotain, mutta todennäköisesti sota ei siis
pääty rauhansopimukseen vaan vaan konfliktin jäätymisen, joka
tarkoittaa sitä että sitä käydään tietyillä tai tietyissä
osissa Ukrainaa. Meidän pitää ymmärtää se, että
Suomi on äärettömän tärkeässä strategisessa paikassa.
Sen takia meillä myös on ystäviä.
Jos meillä on omaa kyvykkyyttä, pitää huolta tästä alueesta.
Eli semmoinen klassisesti realismi.
Ei se mersheimer realismi ja se klassisen realismi menee juuri
niin, että että jos maa on kykenevä hoitaa omat asiat, se
ei ole siis tavallaan niinku rasite muille.
Ja sillä on oma kyvykkyyttä, niin silloin myös on ystäviä,
mutta kyllähän tässä maassa tarvitaan niinku reformi
henkisyyttä. Me eletään sellaista hetkeä,
jolloin jolloin pitäisi olla visiota ja kun katsoo noita
puolueiden. Vaalipiattorina eduskuntavaaleja
niin ihmettelen sitä, että ne on kopastettu.
Viime vaalien niin kun puolue debateista.
Tässä tilanteessa kansalaisyhteiskunnan tavallaan
reagoivat, koska valtiot eivät reagoi, koska se eskalaation
riski on niin kun liian suuri. No niin tervetuloa tänne
neuvottelija kanavalle. Mulla on vieraana Mika Aaltola
ulkopoliittisen instituutin johtaja.
Tervetuloa kiitoksia ja tavattiin tuossa eilen
tämmöisessä ei julkisessa tilaisuudessa jossa 2 tuntia sua
grillattiin kirjasta ja siellä oli välillä käytössä tämmöinen
chatham rolls että voidaan puhua vapaasti, mutta yleisesti ottaen
oli. Fiksut ihmiset keskusteli kuinka
paljon sun aika menee tavallaan tämmöisessä niinku privaatti.
Tilaisuuksissa, josta tavallaan pitää vähän niinku sensuroida
sitä tietoa sitä julkista esiintymistä ja onko niillä
niinku fundamentaalista eroa? No tavallaan ehkä sitä sitä
niin, kun se luottamuksellinen tieto on sitten tietysti
erikseen öö ja ja sitä saa. Mutta siis semmoisia
privaattikeskusteluja. Niistähän saa aina annettua
ideoita ja ja, mutta tietysti ei ole hyveellistä niin kun
paljastaa. Lähteitä ja ehkä tää on tavannut
ja ja semmoinen poleeminen. Öö paljastaminen niin niin ei
ole se meikäläisen tyyli tyyli kirjoittaa eikä tuossa kirjassa
olla tämmöistä skanda löysiä elementtiä, että siinä ei käydä
läpi. Se olisi voinut olla itse
asiassa pari. Kyllä niitä tietysti herkullisia
juttuja on, etten käy lävitse niin kun puheluita ja niiden
sisältöä ja kuka soitti ja mistä sain tietää tai kuka vaikutti
niinku sinä päivänä omaan ajatteluun.
Mutta siis me eletään kuitenkin muiden kanssa, ihminen on
laumaeläin eli. Eli, kyllähän se vaikuttaa aika
paljon se, että että kuka kenen kanssa keskustelet niihin omiin
ideoihin maailmasta. Joo ja tommoinen tietynlainen
radikaali totuus tästä kuitenkin niin kun paistaa tavallaan
kirjoitat hetkessä ja tosta semmoinen mielenkiintoinen kela
siellä siteerasit aristoteles tätäkin suunnilleen sillä, että
tavallaan ne vain etukäteen annettu ennuste on tavallaan
arvo arvokasta ja jälkikäteen tavallaan uudelleen kirjoitettu
ennuste on vähän niinku höpöä. No siis tai siinä on ainakin
siis se eettinen vaara eli eli kun kun ajassa elät ja
kommentoit relevantteja tapahtumia ympärilläsi.
Öö ja annat skenaarioita niin niin totta kai sitten
jälkikäteistä perustelut niin minkä tahansa mielipiteen minkä
oon sanonut vuonna x ajo tai päivänä se ja tuo niin niin voi
saada niin kuin sopimaan että oikeasti tarkoitin tätä vaikka
sitten sitten selkeästikin on ollut sihti hieman hukassa ja
kenelläpä ei olisi niin jälkikäteen perustelut yleensä
on aina merkki siitä, että että jotain on mennyt niin kun.
Olikaan. En tarkoita tällä sitä, että
että pitäisi tuomita se, että jälkikäteen perustelee, että
miksi sanoi harhaan, miksi osui harhaan tuossa ja tässä vaan
vaan pitää niin kun myös mieltää se että että joskus sitä ihminen
on niinku alastomana ihmisten edessä ja joskus sitä on
erehtyväinen. Ja luulen että tähän moni
suomalainen samaistuu tuo päiväkirja.
Formaatissa kun kirjoittaa niin niin on aika rehellinen ja
arviot asioistahan muuttui vuoden kuluessa useampaankin
kertaan ja ja osittain ne tarkentui osittain.
Huomasin, että tietyt asiat eivät ehkä olekaan niin
relevantteja, kun taas toiset on öö.
Eli esimerkiksi tuossa ukrainan sodan alkuvaiheessa kun venäjä
hyökkäsi öö kiova piiritettiin niin niin olin aika lailla samaa
mieltä. Amerikkalaisten
tiedustelulähteiden. Kanssa että että että taistelu
on todella vaikea ja ja ja en uskonut täysin siihen.
Tiesin, että ukraina laittaa hanttiin niin paljon kun ehtii,
mutta aseet puhuvat niin niin niin venäjän aseellinen ylivoima
oli niin massiivinen. Se oli viime vuonna rankattu
kuitenkin maailman toiseksi vahvimmaksi aseelliseksi
voimaksi maailmassa. Elin niin luulin että että että
kiova kaatuu, mutta se ei kaatunut.
Ja se oli tota todella tärkeää, että se ei kaatunut, koska asiat
nyt olisivat esimerkiksi itämeren alueella todella paljon
painostavampia. Jos ne nyt on painostavia, niin
ne olisi ollut öö öö edellisen pahin mahdollinen skenaario
olisi lähtenyt liikkeelle. Dominot alkaisivat kaatua ja ja
ja se tunne mikä meillä suomessa olisi, olisi hyvin paljon
hermostuneempi. Nythän se on herännyt ja se on
aika aika päättäväinen. Sen tunne me haluamme suojaa.
Olemme sitä hakeneet. Olemme päässeet jo kutsutuiksi
jäseneksi natoon, vaikka sitä viimeistäikaatioota sitten
odotellaan sieltä budapestista ja ankarasta.
Joo, toi helmikuun kahdeskymmenes päivä oli oli
ehkä tän kirjan se tavallaan niinku dramaattisen jännitteen
kaari, jolloin tietysti venäjä hyökkäsi ukrainaan ja mä muistan
itse mä tein kahdeskymmenes päivä podcastia, niin me
keskusteltiin just tästä host lentokentästä, että se varmaan
niinku jyrätään ja mutta nehän oli tämmöisiä yksilösuorituksia,
että tää niinku. Kiovan lähellä oleva lentokenttä
ja sitten kaverit oli niin kuin supersankareita jotka no se se
on ja ja me emme edes tiedämme. Ukraina on tosi tehokasta tässä
informaatiosodan käynnissä ja että he on yksi sukupolvea
innovatiivisempia kuin venäjä siinä siinä on.
Me olemme nähneet kuvia pääsääntöisesti ukrainan niin
kuin siviilipuolenustuksesta rintamalla ollaan nähty jonkun
verran kuvia, mutta ne taistelut mitä käytiin kiovan
pohjoispuolella, nehän ne on ollut massiivisia ja.
Ja niistä ei juurikaan ole. Siis tämmöistä selkeätä.
Kuvaa meillä vielä ehkä se jonain päivänä sitten tulee,
mutta ukrainan ei halua korostaa tällä hetkellä ja sodan aluksi
siis sitä sitä järjetöntä sodan piirrettä, jossa jossa kohdataan
niin kuin täydellä voimalla. Vaan siis sitä siviilien
vastarintaa. Se on ollut heille heille tärkeä
tuoda esiin erityisesti sodan aluksi, että että tää on niinku
orgaanista spontaania vastarintaa kun ihmiset
toimivat. Kun mummot tekevät molotovin
cocktaileja kiovan kaduilla niin niin niin se kuvastaa sitä
ukrainan vastarintaa paljon paremmin kun kun kun sitten
massiiviset taistelut siitä muutaman kilometrin päässä
pohjoisessa sitten täällä keskustelutilaisuudessa yksi
yksi tuota. Tuota osallistujille elänyt
vahvana mieleen niinku mullakin. Mäkin muistan.
Katson ainakin 10 tuntia, sillä silloin viikolla sua
telkkarista, niin tavallaan nimenomaan se ensimmäinen päivä
kun sut raahattiin siellä aamutuimaan sinne tota ottamaan
niinku aika aika niinku rankkaa kantaa ja ja antaa tota vakavaa
vakavaa viestiä että tää niinku on on niinku tosi kyseessä ja se
oli jäänyt sitten sekä siinä telkkarissa että sitten kirjassa
monella mieleen se oli se mentaalinen tai siis se tutkijan
eettinen velvollisuus sodan syttyessä on tietenkin niin kun.
Valmistella ihmisiä siis siihen mitä on edessä.
Eikä se ole pelkästään vuosilukuja luettelemista tai
tai tai karttakepillä rintamalinjojen osoittamista,
vaan se on siis sen kuvaamista, että mitä sota on ja kuinka
herkästi se leviää. Koko vuosihan oli myös
kamppailua se, että eskalaation kontrollista eli eli miten se
sota saadaan pysymään aisoissa. Se hintahan on se, että
ukrainalaiset joutuvat sen sotimaan läntisin avun öö
suomen. Suomen turvan öö.
Mulla mutta siis se se päähuomio oli siis siinä, että kuinka sota
saadaan niin kun pysähtymään kuinka sota saadaan ja venäjä
saadaan sidotuksi mm mm. Siihen länsi tai yhdysvallat
pyrkii niin kuin koko ajan ettei anneta liian tehokkaita aseita.
Sitä vähitellen nostettiin sitä sitä tasoa ettei venäjä niin
kuin reagoi tavattoman rajusti sitten jossakin muualla.
Eli eli tuo tutkijan eettinen näkemys on se, että suomalaisten
piti niin kun. Laittaa tuntosarvet ulos.
Nyt oli tekeillä meidän naapurustossa naapuri suurvallan
öö sota ja ja silloin pitää niin kuin herätä havahtua siihen,
että että asiat eivät enää ole kaukana vaan ne ovat tavattoman
lähellä ja ne on tavattoman äänekkäitä.
Sitten voisi miettiä tätä suomen kollektiivista suhtautumista
koko tilanteeseen ja natoon ja sitten sieltä edelliset
aikajanalta löytyy tota sulla oli jouluna semmoinen, sitä
paheksuttiin tätä vähän niinku sodan lietsonnasta.
Mitä sodan riski on niinku todellinen ja tuota pitää ottaa
vakavasti. Sitten risto EJ penttilä heitti
heitti että natoon meneminen on aika todennäköistä siis vuonna
kaksikymmentäkaksi ja ja sitten itse asiassa täällä eilisessä
keskustelussa tuli hyvä hyvä niinku väittely siitä tästä taas
että penttilän kirjasta pitkätie natoon niin siellä oli sitten
muutama päivä sitten maaliskuussa sen jälkeen niin
lähetettiin niitä koneita lämmiteltiin ja niinistö saatiin
tuonne tuota Washingtoniin neuvottelee Bidenin kanssa.
Niin tää penttilällä oli silloin sitten soittanut joku nimetön
lähde ja väittänyt hyvin vahvasti, että tota siinä
hetkellä kun niinistö lähti sinne Washingtoniin niin tuota
jenkit olisi niinku ollut hyvin vahvasti sitä vastaan, että nyt
ei ole oikea aika eskaloida suomea ja mahdollisesti ruotsin
nato jäsenyydellä. Sulla on vähän eri näkemys
vissiin tässä, mutta olitte kuitenkin niin kuin
edelläkävijöitä tässä niinku sodan signaalissa.
Siis totta kai se se se oli ukrainan ensimmäisen sodan
kaksituhattaneljätoista. Yhteydessä, kun sanoin että.
Että SUOMI liittyy natoon joko silloin kun on poutasää eli
venäjä sallii sen tapahtuvan tai sitten joudutaan liittymään
natoon. Suklainen sota laajenee ja ja
tämä ennustus niin kun piti aika hyvin paikkansa.
Näinhän siinä sitten loppujen lopuksi kävi ja kaikkihan sen
jotka niin kun turvallisuusasioihin on
perehtynyt niin ymmärtävät että kun se palo alkaa jossakin niin
niin sitten on kiire. Ja luulen, että
yhdysvaltalaisten keskeinen viesti suomelle ja ruotsille oli
se, että jos natoon haluatte te sinne pääsette, mutta teidän
pitää siis signaloida se tavattoman vahvasti, että sinne
ei niinku haluttomia oteta ja se taas johtuu siitä, että se pitkä
perinne on ollut se, että että natoon otetaan.
Naton otetaan tai Yhdysvaltojen liittolaisjärjestelmä perustuu
sille, että on on itsestään huolta pitäviä kumppaneita,
jotka katsovat oman etunsa. Aa eteen ja ovat ovat niinku
varustautuneet sille tasolle kun on on on sopivaa, että
Yhdysvallat ei joudu tavallaan koko ajan tulemaan niin kun
apuun sinne ja tänne. Siihen yhdysvallat ei ole kovin
halukas, eli tää liittolaisarmeija.
Liittolaisia asetelma on aika edullinen Yhdysvaltojen.
Kannalta, mutta myös pienten demokratioiden kannalta.
Ne ne ovat olleet halukkaita sinne menemään ja ovat halusi,
että se signaali voidaan vahvasti ja se siinä nato
prosessissa sitten tehtiin, niin siinä alussa saattoi olla vähän
epäselvyyttä siitä, että tarkoittaako tuo nyt vähän niin
kuin torjuvaa asennetta. Saako rimaa niin korkealle, että
niin en usko? Siis se se Bidenin puhe, että
niin kun sen tapaamisen jälkeen oli aika selkeitä tähän hän
kovasti toi puheessa esille sitä, että SUOMI ja ruotsi ovat
haluamassa natoon. Ja se oli sulka niin kun hänen
hattuunsa. Ja kyllähän se tuli sitten
sitten niin kun selväksi, että että se tulkinta, että
Yhdysvallat olisi nuiva niin niin niin se oikea tulkinta oli
siis se, että Yhdysvallat halusi suomen ja ruotsin signaloivan
sisäisesti käydä prosessin lävitse ja ja ettei mennä siihen
venäjän propaganda ansaan, joka on se että Yhdysvallat manipuloi
ja houkuttelee eri kansoja liittymään niin kun öö natoon,
se ei ole yhtään Yhdysvaltojen intressissä.
Mutta jos sieltä tulkitsi oikein ja luulen, että ulkopoliittinen
johto sen tulkitsi oikein niin niin niin se tarkoitti nato
prosessin aloittamista ja ja siinähän edettiin sitten hyvin
öö. Kansan näkemys oli jo
aikaisemmin muuttunut hyvin jyrkästi.
Ne kuvat olivat niin yksi yksi suomalaisen strategisen
kulttuurin keskeisten niin kuin tapahtumien ja kuvien kanssa.
Että suomalaiset ymmärsivät mistä on kysymys ja
ulkopoliittinen johto ymmärsi sekä suomalaisten muutoksen että
että sen, että se on nyt järkevää viedä SUOMI suojaan kun
kun naapurimme venäjä aloittaa naapurustossaan suuren mittaisen
sodan. Joo joo ja siinä oli tää
prosessi oli mielenkiintoinen sana ja jotenkin tahmainen
hahmoineen sitten joka oli tulkittiin sitten ehkä
jälkikäteen nato prosessiksi, mutta sisälsi sitten tää
pohjolan linnakkeet ja muut on. Tietysti suomessahan on aika
karu ja sanoja että että meillä on.
Meillä on niinku maksalaatikko ja raastepöytä ranskassa varmaan
keksittäisiin hienommat sanat noille asioille, mutta me ollaan
niin kuin koe karu lohduton kansakunta, että täällä asiat
nimetään suhteellisen suoraviivaisesti.
Prosessi ilman visioita tietenkin on.
On aina aina hankala, että jos jos joku työpaikallaan päättää,
että aloitetaanpa prosessiin eikä kerro että mikä se visio on
niin niin, niin se on aina aina vähän hankalaa, mutta kyllähän
suomessa kaikki ymmärsivät, että mistä kysymys on.
Kysymys oli siis sen vatulointi lopettamisesta.
Että liitytäänkö vai ei ja ja siinä oli ne ne vaihtoehdot eli
ei liitytä, liitytään tai sitten luodaan jotain täysin uutta
tämmöinen pohjolan linnake, joka yleistyi viime keväänä, mutta
sitten huomattiin aika nopeasti, että tämmöisen uuden
turvallisuusjärjestelmän järjestelmän luominen niin kuin
naton oheen pohjolaan, niin itse asiassa vaatisi niin paljon
enemmän aikaa kun kun kun natoon liittyminen, niin eli uuden
luominen on vaikeampaa kuin vanhaan liittyminen.
Niin niin asiat niinku sai loogisen lopputuleman.
Tässä paikoilleen jääminen olisi tarkoittanut epäsuoraa
hyväksyntää venäjän myös suomelle.
Öö. Asettamiin uhkaavaateisiin, joka
oli siis se, että jos haluatte elää sopusoinnussa meidän.
Öö kanssa niin teidän pitää hyväksyä venäläinen näkemys
euroopan turvallisuudesta, joka pitää sisällään myös etupiirit.
Joo toi etupiiristä tuli jonkin verran keskustelua öö itse en
ole sota. Teorian tuntija mutta tota oli.
Olin kuunnellut sitten näitä apostoliisteja ja ja tota oli
sitten jäi vaan mieleen tuossa niinku näitä aikaisin mielestään
oikeassa olijoita niin ne tämmöinen amerikkalainen
professori kuin mr shame joka ei tämmöistä tota realismin
teorialla selitti että kyllä tää etupiiri ajattelu on
suurvaltojen välillä semmoista, että joku ukrainan kaltainen
valtio pitää vaan uhrata jos se tavallaan suurvalta jännite
vaatii sen jos näin niinku karkeasti tiivistää sen niin
oliko onko tommoinen? Onko toi oikeasti?
Tuommoinen teoria on olemassa, että se sitten rakenteellinen
realismi realismi. Se se on montaa eri sorttia ja
ja ja on klassista. Realismia ja on on on
rakenteellista realismia ja tai rakenteellinen rasismi.
Siinäkin on eri koulukuntien mercimer edustaa sitä, että jos
halutaan välttää sotia niin niin näiden napojen eli suurvaltojen
väliset alueet niin ne pitää sillä lailla hoitaa että
suurvallan on omat intressipiiriinsa ja ne ei saisi
törmätä kovin vahvasti toisiinsa.
Muuten sitten seurauksena on sitten sota, mutta tietysti näin
pienen valtion näkökulmasta niin tän kaltainen rakenteellinen
realismi. On on tavattoman lohdutonta,
koska se asettaisi suomenkin niinku venäjän etupiiri ja usein
nuo etupiirit ja etupiiri sopimukset itse asiassa on.
Vaan etiäisiä tulevasta sodasta. Eli jos me katsotaan etupiiri
sopimuksen historiaa, niin ei siinä montaa kuukautta tai
vuotta ole kulunut. Niin niin sota on syttynyt ja
pienet valtiot tietysti on myös sitkeitä ukraina ei ole pieni.
Se on Euroopan pinta alaltaan laajin valtiossa ei venäjä enää
lasketa ja siellä on kymmeniä miljoonia ihmisiä ja sen
uhraaminen niin kuin mercierin kauniin abstraktion varassa
olisi. Olisi niin kun kyllä pirun öö.
Pikkusormen antamista pirulle eli eli mitä sen tien päässä
sitten olisi? Onneksi näin ei.
Ei käynyt eikä teoria ja abstraktio oikeastaan toimi.
Öö, ei se ole toiminut oikein missään historiallisessa
vaiheessa se kuulostaa nätiltä, että päästäisiin tämmöiseen
suurvaltojen hallitsemaan maailmaan, jossa jossa sitten
oltaisiin jaettu maailma niin kuin piireihin vähän niin kuin
joskus tuhatviisisataaluvulla siirtomaita kuusisataaluvulla.
Ja ettiin maailmassa ja ja tavallaan niin kun saatiin
tiettyä vakautta aikaan, mutta usein ne päätyivät sitten
suurvaltojen sotiin, koska se ahneus kasvaa sitä maailmaa.
Kun se kerran jaetaan niin niin sitten ne nousevat ja laskevat.
Suurvallat haluavat jakaa niitä vähän uudella tavoin ja sitten
sitten seuraa yhteenottoja. Euroopassa on käyty 2
maailmansotaa, emmekä kaipaa sellaisia sellaisia suurvaltojen
etupiiriäkoja, jotka vapaalta kansakunnilta.
He vievät heidän oikeutensa niin kun määrätä omista asioista.
Sitten tää oli tämmöinen tavallaan kansakunnan,
strategisen kulttuurin ja sen kellotaajuuden teoriasta.
Siitä oli mielenkiintoinen keskustelu eli eli tavallaan jos
se venäjän strateginen kulttuuri on äärimmäisen vahva ja kantava
ja hidasliikkeelle, niin sitten jollain saksalla tuntuu olevan
niinku tosi iso energia nyt ja sitten SUOMI sitten yllättävän
nopealla kellotaajuudella vaihtokäytännön käänsi
käytännössä takkia tässä nato asiassa SUOMI on ollut aika
äkkiiili ja pienen maan yksi perushyväeita on se, että.
Tää haistaa se tilanne mäkki ja velli.
Hän neuvoi, että erityisesti pienempi tai osata tarttua
hetkeen ja ja tuo viime kevät oli siis merkki siitä, että
silloin oli tartuttava hetkeen. Mitä enemmän siinä viivyttelee,
niin sitä enemmän se sitten se tilanne on jo mennyt käsistä ja
ja paras mahdollinen optimaalinen ajankohta on niin
kuin menetetty ja suomella kyllä historiallisesti on ollut kykyä
tällaisen nopeuteen ja ymmärrykseen sitten, että mikä
on niin kun. Pragmaattisesti.
Saavutettavissa ja Suomen ulkopolitiikka on perustunut
sille ajatukselle, että se tehdään mikä toimii.
Ja siinäpä se ja se se mikä toimii on se että SUOMI jää
henkiin. Pienellä mailla on on on on on
aina aina omat ongelmansa sen suhteen, että miten kauan ne on
olemassa ja ja ja SUOMI on ollut aika itkonen tässä suhteessa.
Meitä ei ole miehitetty emme ole hävinneet niinku itsenäisten
valtioiden joukosta. Eli eli tässä tässä suhteessa
SUOMI suomella on ihan hyvä strateginen kulttuuri ja luulen
että se on nyt herännyt. Ja me ymmärrämme sen, että että
öö öö semmoinen ajatus siitä, että suomen pitää.
Noudattaa venäjän käskyjä ja olla siinä asennossa.
Missä me sitten oltaisiin niinku hävityn sodan jälkeen niin niin
niin on. On hyvin hankalasti toteutettava
eli eli silloin kun yön aikana suomea raivattiin tähän suuntaan
kurssi. Ja.
Vaihdettiin ja ja ja tuulet puhalsivat vähän eri suunnasta.
Niin niin, silloin tavallaan niin kun jouduttiin alistumaan
tiettyyn kohtaloon. Mutta sitten kun sä puuta sä
koitti kun neuvostoliitto romahti, yhdysvallat voitti
kylmän sodan niin niin sen jälkeenhän on integroiduttu
länteen niin paljon kun on pystytty ja voitaisiin
positiivista tulkita tämmöistä kylmän sodan ajan jaksoa
tavallaan että me yritimme olla läntisimmässä mahdollisessa
positiossa ja ja ja se oli siis puolueettomuus.
Neuvostoliitto ei koskaan tunnustanut suomen
puolueettomuutta. Öö, mutta SUOMI kuitenkin oli
puolueeton omasta mielestään eli siinä on niin kun tietty
liikkumatila kuitenkin saatiin luotua eli oli vähän erilaista
käsitykset siitä neuvostoliitossa ja suomessa
että mikä on Suomen status eli läntisin mahdollinen positio.
Se on ollut se suomen peruslinja ja se on tarkoittanut maailman
markkinoihin kytkeytymistä. Se on tarkoittanut demokratiaa
ja vapaata markkinataloutta. Se on tarkoittanut
maailmanluokkaaisuutta. Tavallaan vähän maailmankartalla
olemista suomalaisille ja ne on ollut meille myös isoja turmia.
Nämä nämä niin kun suunnat eli se karhun kainalossa oleminen
niin on vaatinut taitoa nyt kun karhu on hereillä ja se on äreä
niin se vaatii myös sitten sitä pelotetta.
Eli eli se että venäjä ymm. Ja tää että tänne ei kannata
tulla. Mulla oli vieraana martti j kari
ja hänellä oli semmoinen kiehtovatera teoria tästä
venäjän strategisesta kulttuurista, että se tuntuu
vähän semmoiselta vähän rasistisella, mutta kun sitä
selittää rakenteellisesti, niin ei se pelkästään ole sitä, että
venäläiset on tavallaan tyhmien hallitsijoiden niinku pahoja
ihmisiä, vaan sieltä löytyy sillon wikit, oligarkit, tsaari
ja sitten tavallaan semmoinen kansansa selviytymisen
mentaliteetti, jossa ne on kuitenkin tietää, että ne
alisteisia kaikille näille ja jos sitä selittää että tää on
niinku. Pysyvä rakenne, niin silloin
siinä tulee semmoista niin kun analyyttistä niinku
uskottavuutta. Mä en tiedä miten sä itse näet
tuon siis siinä siinä tietysti on jos sitä niinku liberaalista
ajattelee niin niin silloin tietysti normatiivinen tai
eettinen kanta on se että kun ketään ei ole tuomittu johonkin
rooliin, ei venäjäkään ole tuomittu olemaan tietynlainen ei
sitten ole niinku kiveen hakattu, mutta kyllä se aika
pysyvä piirre venäjällä on ollut tämä laajentumishakuisuus joki
ja pitkin kohti kohti merta. Niin niinhän sitä venäjää voi
tulkita ja sitten siellä ne omat vahvat kokemuksensa oli se
sitten mongoli valloitusta tai tai napoleonin tai hitlerin
sotaretkiä jotka on luonut sen venäläisen käsityksen siis
siitä, että että se laajentuminen itse asiassa on
tavallaan puolustamista ja ja venäjä on kohdeltu väärin.
Se se on niinku venäläisen niin kuin tämmöisen strategisen
kulttuurin yks yksi kulmakivi, mutta totta kai eri aikoina
venäjä on ollut erilainen. Ja ja on aina mahdollista, että
venäjä muuttuu, mutta niinku sanoit niin aika hitaasti ja
tuossa luennossa niin niin niin luulen että meidän sukupolvelle
se perusviesti on se että että ei sovi odottaa venäjän kovin
nopeasti muuttuvan mihinkään positiiviseen suuntaan ja se on
siis vastakkain niin sille viestille mitä me ehkä
itsellemme himme ja ja vähän kielsimmekin niin kun.
Sen että, että Venäjä on ollut laajentumishakuinen koko putinin
kauden. Se on sitä ollut ja ehkäpä se
oli sitä mielestä myös silloin jeltsinin kaudella.
Eli oliko olemassa oikeasti sitä hetkeä, jolloin venäjä olisi
ollut valmis toteut? Mä oon lupauksensa, jonka se
montaa moneen kertaan allekirjoitti kansainvälisessä
sopimuksessa, jotka oli siis niin kun siirtyminen
demokratiaan ja ja ja kansainväliseen oikeuden
noudattaminen ja naapureiden kunnioittaminen valtion
normaalisäätiö. Oliko venäjällä koskaan
semmoista niin kuin todellista aikomusta tätä tehdä vai oliko
se enemmän korulauseita kun venäjä oli heikko sitten kun
venäjä taas vahvistui, niin niin kielenkäyttö on muuttunut
putinin puheitaan. Tänä päivänä on.
On melkoisia. Hän kokee käyvänsä sotaa.
Ei siis Ukrainaa vastaan vaan länttä vastaan ja ja ja Venäjän
puolustamiseksi. Venäjä hyökkäys on jo jotenkin
absurdiisti niin kuin puolustamista ja ja länsi koko
ajan kikkailee ja tekee jotain jännittäviä operaatioita venäjän
päänmenoksi. Me tiedämme että tää on niin kun
puppua, mutta se venäläinen tulkinta heidän linssissä
lävitse niin kun. Öö saattaa olla jossakin määrin
aitoa ajattelua jossakin määrin. Se on täysin propagandistiista,
eli sitä syötetään sitä viestiä niin kuin muulle maailmalle,
että saadaan tukea öö, koska vähän samanlainen strateginen
kulttuuri on myös kiinassa, jossa kiinalaiset kokevat että
heitä on nöyryytetty historian saatossa he ovat keskustan
valtakunta ja ja heille heidän pitää niinku lunastaa ja heille
pitää antaa se Kiinalle kuuluva paikka ja ja siihen kuuluvat
oikeudet. Etuoikeudet joo
mielenkiintoisesti mantsurian leikkaa nää 2 2 tuota
kasvuhakuista tota strategiaa historia kyllä se näin on ja
sehän liittyy tietysti tää Yhdysvaltojen iso strateginen
geostrateginen kikkailu, jossa siis kiina saatiin niin kun
irrotettua neuvostoliitosta ja ja saatiin sidottua tähän tähän
silloin orastavaan globaaliin talouteen.
Eli eli luotiin tämä tämä globalisaationmalli, jossa
sitten tuotantoon siirty. Öö Kiinaan inflaatio laski
saatiin niin kun yhdeksänkymmentäluvulla
kaksituhattaluvulla tämmöinen niinku vakaana maailmantalouden
jakso, mutta joka sitten nyt näyttäytyy esimerkiksi
yhdysvalloissa pelkona siitä, että kun kiina on saanut niin
paljon sun globalisaation suurin edunsaaja, niin niin niin onko
se uhka? Ja sitten se näyttäytyy myös
jännityksenä siitä, että antaako kiinan venäjälle tukea.
Antaako kiina venäjän niin kuin hävitä sodan, kun me taas täällä
ajattelemme sitä, että me emme anna ukrainan hävitä.
Sotaa ja ja ja sitten syntyy se sitten mielenkiintoinen.
Aa dynamiikka joka tulee varmaan kestää vuosia ja ja ja se on
paljon Ukrainaa laajempi. Ja kyllä tämä suomessakin
tajutaan. Joo toi ukrainan puolustus eetos
tässähän pääsit tätä Twitter väittelyyn sotapeli ykkösistä
tietysti vähän ehkä laajentaa. Palaisin tuohon vielä tähän kun
saksalaiset hyökkäsivät tota venäjälle niin tuota nythän
esimerkiksi venäläiset on lähettänyt tota ohjuksia ja ne
on kirjoittanut. Terveisiä berliiniin että niillä
tietyllä tavalla on se. Suuri isänmaallisen sodan tota
tavallaan kun ne marssivat juhlamarssi berliiniin ja
vapauttivat euroopan, niin ne varmaan tuota propaganda aaltoa
pitkään puhunut ja mutta siis tämä.
Sota psykoosi puhe mä tulkitsen niin sillä on on niin kun sun
kanssa käsittääkseni samaa mieltä että ei sitä nyt pidä
niin kun. Lässytellä kaan sitä että tota
venäjä on kyllä aika demoninen maa ja jos sinne nyt joku
kirjoittelee niinku tämmöisiä soitat terveisiä niin onko se
nyt sitten niin vakavaa? Ja itse asiassa mä joku
tommoista sofi oksasen tyyppiset ihmiset jotka on niinku
vuosikymmeniä ollut väärä että tavallaan niinku väärällä
puolella virallista totuutta sen baltian oikeassa olon kanssa
niin mun mielestä ne saa ihan hyvillä mielillä kirjoitella
kirjoitella tuota ukrainalaisiin kingsiin tuota terveisiä
venäläisissä sodan karnevaalisäätiön siis.
Sodan niin kun se on semmoista nojatuoli juutilasta.
Aikaa on joillain ihmisillä ja ja tulkitaan sitä niin kuin se
olisi joku teatteri performanssi ja ja onko se liian
karnevalistinen mm. Kirjoitetaan suomen kuvalehteen
niinku kolumnia siitä, että että se tulkitaan vähän niinku
taidekokemuksen tuota tuota sotaa.
Sotahan on aina liittynyt kulttuurisia piirteitä, on on on
torvensoittoa, on lippuja ja viirejä ja on rummun pärinää on
on. Ihmisten niin kun ajatuksia
siitä, että mikä on sopivaa ja mikä vähemmän sopiva.
Ja ehkä nyt sitten niin kun hesarin sivuilla käydään tätä
debattia, mikä on niin kun sopivaa niinku suomalaista
toimintaa. Mehän ollaan kuitenkin aika
sääntöyhteiskunta niin niin semmoisia säädyllisyys halutaan
niinku löytää tässä suhteessa ja ja kuinka pitkälle voidaan niin
kun tuomita venäjän toimet sähän on päivänselvää että ne on
tuomittavia. Ja tuosta demonisäätiön
keskustelusta niin niin oma näkökulma niin siihenhän on se,
että että se on aika. Semmoinen piirre sodissa, että
että vihollinen pyritään näkemään niin kuin pahana, mutta
demokratioissa se usein on tapahtunut vasta siinä
vaiheessa, kun on huomattu, että tapahtuu kansanmurhia.
Kun kun väinö on on niin kuin läsnä, niin silloin niin kun
reagoidaan ja silloin silloin tietysti aika luonteenomaista,
että se väinö tuomitaan ja demonisoidaan ja se väinö vainoa
ja nähdään pahana vahingollisena ja sille tarvitse mitään
uskonnollista niin kun. Sisältöä sille sanalle paha
antaa. Se on siis vahingollista
ihmissydän välttää vahingollista, se pakenee ja
kavahtaa sitä. Demokratioissa taas
itsevaltaisen, missä järjestelmissä niin niin
sodankäynti taktiikkana on vaino ja kansanmurha ja kansainvälisen
lain rikkominen enemmän vähän tämmöistä terroristista
toimintaa ja ja nää 2 tavallaan käsitystä törmää sitten
toisiinsa ven. Demonisoi ukrainan ennen sotaa,
koska se on tavallaan välttämätöntä, että sitä voidaan
sitä hyvin rajua taktiikkaa käyttää Ukrainaa vastaan.
Länsi nähdessään ne kuvat mm. Murhista ja raiskauksista.
Lapsiaan tappamisesta reagoi niihin niinku demokratioille on
on sopivaa ja ja mielestäni tuossa nyt ei kannata niinkään
liikaa niin kun kiinnittää huomiota siihen, että onko jokin
yksittäinen teko yksi kansalaisen teko niin kun
yliampuvaa ja sekin pitää muistaa että länsihän on
julistautunut neutraaliksi tässä, että siellä ei ole siis
suomalaisia sotilaita. SUOMI ei ole sodan osapuoli,
siellä ei ole yhdysvaltalaisia sotilaita.
Yhdysvallat ei ole sodan osapuoli.
Eli. Tässä tilanteessa
kansalaisyhteiskunnan tavallaan reagoivat, koska valtiot eivät
reagoi, koska se eskalaation riski on niin kun liian suuri,
niin niin demokratioissa vapaissa yhteiskunnassa aika
ilmeikkäästi. Eri ihmiset sitten ne
toteuttavat tätä haluaa niin kun näyttää empatiaa ja tuomiin
tuomita venäjän toimia kohtaan, että emme mä en jaksaisi siis
niin kun taidekriittisesti lähestyä sotaa.
Onko se karnevaaliisointia vai vai mitä?
Se on vaan vaan niinku keskittyä siihen, että ihmisiä kuolee ja
ihmisten arkea tuhotaan ja emme halua sen leviävän ja haluamme
pitää suomen suojassa tai karnevaaliismi.
On niin sivuseikka ja nyanssi tässä kaikessa että että
mielestäni siihen ei kannattaisi montaa uutissilia niin kun
uhrata. Sitten tosiaan tuohon
neutraaliisuuteen sulla oli se tavallaan liittyy vähän tähän
ase eskalaation, että jos se perusoletus on että pidetään
tavallaan vähän niin kun status quo ennen hyökkäystä että sillä
tasolla annetaan aseita, niin se on de facto kuitenkin se
asetoimitus on eskaloitunut tosi paljon, että aluksi annettiin
tuota humanitaarista apua ja ja sitten kevyitä asujen aseita ja
nyt annetaan jo himassa. Ja ja patria tätä patriootti
tuota puolustusjärjestelmää ja mietitään, että lähdetäänkö
leopardit sinne jo taisteluparivaunut sinne.
Onko tää ollut sitä vaan että siellä oikeasti ollut uhka joku
niinku oikea pelota sitä että venäjä reagoi näihin tavallaan
niinku uskalla sitä ei tiedetty. Siis se lähtee siitä teki
fincherin lausunnosta, että kun ydinasevaltio hyökkää johonkin
niin. Niin niin muiden on on on vähän
niinku väistettävä, eli se hyökkäävä ydinasevaltio saattaa
saa päättää sen sodan säännöt. Mutta tässähän kävi niin, että
venäjä päättää sodan säännöistä yhä vähemmän.
Eli eli se ukrainan toimijuus niin on on korostunut ja ja sen
rohkaisemana länsi sitten on on on on toimittanut niin kun
tehokkaampia aseita ja ja ne rajat mihin mihinkä ne nyt
niinku vedetään on on se että että ukrainan toimitetaan
ilmapuolustusjärjestelmiä. Mutta ukrainaan ei toimiteta
sellaisia. Asejärjestelmiä, joka
mahdollistaisi Ukrainalle iskun niihin niihin venäläisiin
kohteisiin, josta näitä ohjuksia ukrainan ammutaan.
Tää on niinku tämmöistä hienosäätöä.
Siinä on oma tämmöinen niin kun järkensä, että että vähän niinku
käsikopelolla kokeillaan että miten miten niinku venäjä reagoi
tähän tai tuohon mutta se pääsääntö tietenkin on se, että
että jos päämääränä on se, että että venäjän oikeudet on sota.
Saadaan päättymään huonosti niin niin aseitaan.
Sinne on annettava jotka toimii ja ja luulen että tän vuoden
kuluessa tullaan näkemään siis sitä että että ukraina kykene.
Ottamaan alueita haltuun takaisin.
Ehkä jossain määrin aloittaa jälleenrakennuksen joissain
osissa Ukrainaa, mutta samalla ei venäjä niin kuin kovin
helposti periksi anna, että tämä on niin syvällä venäjän
valtiokerhossa tällä hetkellä tää sota ja sen oikeutus se on
niin kuin pyhä sota äidin venäjän tavoite.
Sitten saavuttamiseksi ukrainalaiset on pois
inhimillistäetty öö ja ja tämä tauti sodan tauti on niin
syvällä venäjän valtio kehossa, että että ei se hetkeen sieltä
ei se parane niinku saman tien. Eli kyllä ennustan, että että
konflikti jossain muodossa tulee jatkumaan, vaikka se vähitellen
sitten jäätyisikin. Toimin joskus
neuvottelukouluttaja niin mä sitten tota pistin yksi ryhmän
itse asiassa neuvottelee ukrainan rauhan.
Mä voisin pyytää sulta oliko tää mun skenaario tässä tota
summista ollenkaan realistisia eli eli mä laitoin viritin sen
neuvotteluissa sillä että tota ukraina voisi periaatteessa
niinku hyväksyä rauhan ja sen perusteella antaa tätä.
Venäjän pitää krimin koko krimin niemimaan, mutta sitten tota he
pitäisi minimissään saada sitten näin tai sitten donetskin ja
luhanskin tasavallat ja koko tai mustanmeren kaistalle ja sitten
tuota. He pystyisivät tukemaan, että
venäjän pakotteita ruvetaan pienentämään ja sitten tuota tää
sotakorvaukset niin kun jäisi nolla venäjältä suoraan sitten
taas venäjän minimi positio. Mä kalibroi sitten sillä, että
ne voisi sitten jopa suostua siihen että niille annetaan tota
mustan meren presidentti, vaikka sillä semmoista paljon
laivastotukikohdassa tai muilla vastaavilla järjestelyillä ja ja
sitten tota näistä pakotteista kalibroinnissa että jos vaikka
osa poistetaan ja ja ja sitten ne pisti ne tappelee ja ne nyt
päätyi sitten näihin niinku vaihtoehtoihin.
Mutta olisiko tuossa niinku joku realismi siis että se menee
tuohon? Koska siis jotenkin tuntuu se
helppo ratkaisu että venäjä vaan vetäytyy kokonaan niin se tuntuu
jotenkin vaan kauhean epätodennäköiseltä.
No suurvallat on vetäytynyt aina silloin kun Yhdysvallat lähti
vietnamista raskaiden tappioiden jälkeen eikä siis suurvallan
kannattaa vetäytyä ettei se menettäisi suurvalta statustaan
ja mitä venäjällä on käymässä niin sehän on luomassa rajalleen
vertaisvastustaja melkoinen tappio, melkoinen katastrofi
tästä sodasta eli se se ukraina joka tuolta nousee.
Niin niin kykenee käymään sotaa yks yksi venäjän kanssa.
Ja ja se muuttaa koko euroopan geostrategisen asetelmaa ja
totta kai tää on kauhukuva. Venäjälle ja ja heidän on vaikea
niinku luopua näistä näistä niin kun tavoitteista joka oli siis
se että ukrainan niin kun tai ukrainan finlandissa säätiö eli
suomettaminen eli eli eli venäjä saa päättää niin kuin ukrainan
ulkopolitiikasta erilaisin. Alueihin ja nukke hallinnoimilla
alueilla, jotka Kiovassa on pakko ottaa huomioon ja
päätetään sitten niin kun kollektiivisesti ukrainan
ulkopolitiikasta. Eli tää oli se.
Venäjän tavoite. Ja myös se pitää muistaa
tietysti arvostaa neuvotteluja ja dialogia ja
rauhanrakentamista, mutta kaikki asiat ei ole neuvoteltavissa on.
On olemassa sellaisia asioita, jotka eivät vaan sanoin ole
hoidettavissa. Öö alkaen kanssa oli aika vaikea
neuvotella maailmankuvat ennen kuin kohtaa ja sotaa on niin
pyhää tietyille toimijoille, että että eivät ne siitä luovu
ennen kuin heidät niin kuin tuhotaan ja 2 monologia samassa
huoneessa ei ole dialogi, että me suomessa ollaan usein niin
kun menty vähän siihen ansaan, että että dialogi on aina hyvä.
Venäjälle on hyvä aina lentää. Koska tarvitaan niin kun ainakin
tietoa siitä miten venäjällä ajatellaan, mutta joskus sitten
sitä dialogin kautta ei olla saatu tietää mitä venäjällä
oikeasti ajatellaan tai joilla ei uskottu siihen, että mitä
venäjä enää venäläinen monologi tarkoittaa.
Eli. No silloin kannattaa neuvotella
kun se on aikaan kypsä. Venäjä ei ole vielä niin kun yli
venynyt ja yliväsynyt. Silloin kun se hetki koittaa,
niin sitten ehkä neuvottelut tuloksilla voidaan saavuttaa
jotain, mutta todennäköisesti sota ei siis pääty
rauhansopimukseen vaan vaan konfliktiin ja jäätymisen, joka
tarkoittaa sitä, että sitä käydään tietyillä tai tietyissä
osissa Ukrainaa ja kumpikin osapuoli on on on niin kun sen
verran nääntynyt, että se ei niinku kykene eikä halua ja
tietää toisenkin myös olevan nääntynyt niin kun ehkä isoihin
voittoihin. Eli eli se konfliktin jäätyminen
ja se on myös venäläinen tapa usein hoitaa tuollaisia asioita.
Eli periaatteesta ei tingitty konflikteja, vaan ei koskaan
lopu ja ja tietysti se tuottaa sen skenaarioon.
Eli eli eli konflikti on tullut vähän niinku jäädäkseen ja se
vaikuttaa myös suomeen sillä lailla, että että tuo itärajan
pelote. On on yhä määrittävä piirre
Suoma ja ja ja ja meidän niin kun tapaa ymmärtää SUOMI.
Näinhän se ei ollut. Mo. 10 vuoteen, mutta nyt se
pelotesana pitää palauttaa suomalaiseen niin kun.
Sanastoon ja pelotehan ei ole ainoastaan sitä pidikettä, että
pystytään estämään maahan tunkeutuminen ja vaan vaan
potentiaalista vihollista pitää myös pelottaa siinä mielessä,
että voidaan iskeä takaisin. Joo sä oot käyttänyt tätä sanaa
niin kuin herääminen tässä ja tavallaan.
Nythän tässä sitten herättiin tähän niinku natoon, mutta tota
onko tässä tässä varmaan sitten kun nato on päästään niin pitää
sitten käytännössä toimia siellä.
Sitten meillä on tietynlainen lus.
Paraati on puuttuminen on tästä niinku venäjän suhteessa ollut,
että ei olla käyty esimerkiksi nyt, vaikka se sofi oksanen
niinku mulla on hirmuinen iso sympatia.
Mäkin oon tälleen, että niinku jotenkin valtioille vaan
naureskeltiin ja nehän oli sitten niinku ihan oikeassa ja
tavallaan myös jollain softalla ja kaikki oikeutustunteja niin
kun niinku jonkinlaista raivoa venäjää kohtaan ja sitä että
tavallaan niinku suomalaiset vähätteli vaikka baltian
strategia joka tuntuu olevan niinku täysin realistinen ja
oikea ja meidän olisi pitänyt varmaan tehdä ihan samoin.
Kyllä se on kyllä siis. Toisaalta suomessa on se pitkä
perinne siinä että että meillä on sitä malttia eikä me haluta
ylikorostaa eikä meillä ole tarvettakaan.
Ylikorostaa asioita. Meillä on siis kansallista
kyvykkyyttä. Meillä on toimiva puolustus.
Joka mahdollistaa sen, että me voimme käyttää niinku
rauhallisempaa kieltä asioista ja meidän tarvitse niinku
huutaa, koska asiat on on on meidän omassa hallinnassa.
Se, että saadaan niinku apua ja suojaa myös kumppaneilta ja
liittolaisilta, niin niin on tietysti tärkeä ja voidaan yksi
hoitaa asioita niin kun itämeren alueen puolustusta, joista me
olemme kaikki kuitenkin aika aika riippuvaisia.
Niin niin sun se on niin kun tärkeä, mutta suomessa on oma
strateginen kulttuurinsa ja sitä kannattaa niin kun arvostaa ja
meidän tarvitsisi siis siirtyä balticilaiseen tapaan.
Ajatella venäjästä. Me voimme olla kylmä viileitä
sen kykymme kanssa pärjätä nyt siihen tuodaan niinku
lisäelementtejä tai nato def. Faktojäsenyys, joka ei ole
syntynyt niin niin antaa meille lisäelementtejä, että voimme
nukkua yömme rauhassa. Ei meidän tarvitse niin kun koko
ajan miettiä sitä, että miten pahaa se putin taas tänään oli.
Me tiedämme mistä se uhka tulee potentiaalinen uhka ja se tulee
vaan yksi ilmansuunnasta ei kannata niinku liikaa mieltään
vaivata asioilla eli eli eli kyllä tässä niin kun tilanne on
kehittynyt hyvään suuntaan ja se on ollut sitä heräämistä.
Ja havahtumista se, että että Venäjä on laajentumishakuinen
toimija ja ja sen voidaan ääneen sanoa ei tarvitse värikoodiata
enää enää. Näitä asioita ei tarvitse
hyssytellä sen sanomista, että että että venäläinen tapa
ajatella strategisesti on meille haitallinen ja koska se on
haitallinen ja vahingollinen, niin meidän pitää
ennaltaehkäistä se se, että se tänne leviäisi sitten ehkä vielä
tuossa EUN sisällä voisi ottaa tähän loppuun tuosta.
Keskinäisriippuvuuden ajatuksesta, että mulla on itse
asiassa tullut puolaa kohtaan semmoinen niinku vähän niinku
valttia kohtaan. Semmoinen kunnioitus, että
tavallaan siellä on sitä niinku kovaa realismia, että vaikka ne
nyt on ollut vähän ulkokehällä EU, ssa niinku rettelöimään niin
tässä niinku ukrainalainen on kyllä niinku tosi venäjän
suhteessa niinku tosi tiukkana niinku baltic ja taas sitten
tämmöiset niinku hanskat ja saksat jotenkin vaikuttaa
semmoiselta tuota niinku vähän vähän niinku valmiita uhraamaan
ja jutellaan nyt sen Putinin kanssa ja pitää löytää off
rampit ja muut niin. Näetkö sä tän niinku euroopan
pelin jotenkin? No siis totta kai se itse
eurooppalainen näkemys tulee tässä korostumaan.
Öö ja myös se britannia niin kuin paluu puolustuksellisesti
niin kuin suomen kartalle. On on tärkeää, koska briteillä
on on ymmärrystä tästä alueesta ja meillä on niin kun ystävämme
britanniassa, jotka osaavat ajatella isosti asioista, mutta
suurvalloilla on periaatteessa tietysti omat kanssakäymisen
historiansa ranskalla ja venäjällä, että ei venäjällä.
Frans. Mä muistella ainoastaan pahalla.
Nehän on ollut liittolaisia myös silloin tällöin ja se on tuossa
tuntunut myös suomessa ne vaiheet.
Eli eli on tämmöinen niin kun että asioista voidaan niin kun
sopia. Perinne olemassa ja se menee
ihan takaisin tämmöiseen dynaamiseen kulttuuriin
euroopassa, jossa niinku nää ristiin nimiset eri hovien
välillä, niin kun ne oli tapa ratkaista ongelmia.
Eli eli eli tää kulttuuriset juuret tavallaan tässä.
Suurvaltojen entisten ja imperiumien imperiumien
maailmassa ne on vähän erilaiset kuin on sitten pienen maansuhde
suurvaltaan. Mehän ollaan tosi millimetrin
tarkkoja. Meidän rajasttamme ja hyvä niin,
mutta suurvallat näkee vähän suurpiirteisiäemmin.
Kun trump ehdotti tanskalainen kun grönlannin ostamista niin
tanskassa kavahdaettiin sitä ja ja kun taas yhdysvalloissa
ihmeteltiin, että eikö tanskalaiset osaa kartasta
katsoa, että miten lähellä Yhdysvaltojen se grönlanti on ja
miten strategiasta se on tärkeä? Eli saattaa syntyä siis vähän
semmoista ristiriitaa, koska se kulttuurillinen tai strateginen
kulttuuri on on on suurvalloista erilainen ja onhan se erilainen
sitten myös niiden välillä. Eli eli ranskalla on omat
ongelmansa siellä ranskan. Ranskan kielisellä franca
föönillä afrikan alueella. Esimerkiksi mallissa venäjä meni
ja puukotti vyön alle ranskaa ja ja totta kai se pariisissa
tuntui ja ja silloin tietysti tulee mieleen, että että olisiko
tää niinku helpompi ratkaista jotenkin muuten, mutta kyllä
ranskassa se ranskalainen suurvalta.
Asenne ja kulttuuri, joka korostuu euroopan unionissakin
aika paljon. Niin niin niin.
Kyllähän siellä niin kun tykätään myös voittajan puolelle
Lahtea ja ja ranskan asetukset ukrainan on kasvanut viime
aikoina, koska on huomattu se, että että että ukrainan saattaa
viedä tämän sodan, yhdysvallat taas näkee asian niin että 4%
Yhdysvaltojen puolustusmenoista on mennyt nyt ukrainan
tukemiseen ja sillä on tuhottu. Iso osa venäjän sotilaallisista
kyvykkyydestä eli sijoituksen aika aika hyvä.
Plus yhdysvallat on saamassa Ukrainasta melkoisen
liittolaisena tulevaisuudessa. Aa ja ja että ja myös niinku
varoitus Kiinalle se signaaliarvo Kiinalle, että jos
lähdette samalle tielle mille ehkä venäjä lähde lähti niin
niin teille saattaa käydä samoin eli eli siinä on vähän erilaisia
tulokulmia siihen asiaan, mutta tällä hetkellä kukaan ei tunnu
olevan niin kun yli venynyt eikä väsynyt.
Venäjä on kokenut paljon tappioita, mutta venäjän tappion
syyt kykyjä on aika suuri. Venäjän valta on vähentynyt.
Se pelotearvoa esimerkiksi suomessa.
On tällä hetkellä lähellä nolla. Muistat varmaan ne ajat kun nato
keskustelussa aina päädyttiin siihen sitten lopputulemaan että
mitä venäjä tekisi jos SUOMI liittyisi natoon ja se pelotti
meitä. Nyt se ei enää korvien välissä
samalla lailla niin kun tunnu sen venäjän pelote eli
lähtiessään sotaan. Putin mene.
Pelotteen, joka on ihmisten nopeissa, koska se laittoi
venäjän voiman testiin ja ja Venäjän voima todettiin
köykäisempiksi. Kun mä kuvittelenmisen olevan.
Ja toi on tosiaan mä muistan vielä siis se on keväällä niin
tota kun tätä palautti mieleen kun luin tätä sun kirjaa niin mä
kysyin siis pekka toverilta siis silloin kun SUOMI ei ole vielä
hakenut natoon että että voisiko venäjä tehdä jonkun arktisen
raja konfliktin niin kun jos SUOMI menee sen niin me
pohdittiin sitä nyt sitten ihan spekulatiivisen että.
Mitä siinä kävi se joo. Ja kyllähän siis yksi alue missä
venäjällä on on siis aseellinen ylivoima on on on siis siellä
pohjoisilla merialueilla et meidän pitää niinku suomikin
ajatella ajatella kokonaisuutena eli SUOMI on kuolla niemimaalta
pietarin porteille, suomenlahden kapeinkkoon yksi maailman
strategisesti tärkeimpään paikkaan ja sieltä ahvenanmaalle
ja itämerelle. Siis meidän pitänyt ymmärtää se,
että Suomi on äärettömän tärkeässä strategisessa
paikassa. Sen takia meillä myös on
ystäviä. Jos meillä on omaa kyvykkyyttä,
pitää huolta tästä alueesta. Eli semmoinen klassisempaa
realismi. Ei se mersheimer realismi ja se
klassisen realismi menee juuri niin, että että jos maa on
kykenevä hoitaa omat asiat, se ei ole siis tavallaan niinku
rasite muille. Siellä on omaa kyvykkyyttä, niin
silloin myös on ystäviä. Niitä jotka on strategisesti
kiinnostuneita tämän maan auttamisesta.
Niitä löytyy siis suomen naapurustosta ruotsi norja.
Luulen että niitä löytyy baltiasta, mutta erittäin
tärkeää on, että sitten strategista intressiä suomen
auttamiseksi löytyy washingtonista lontoosta ja
brysselistä. Joo ja tää on ollut tota varmaan
tämmöinen hyvä hyvä tuota kansakunnan muisti tavallaan
reaaliajassa. Muuttunut päivä merkintöjä ja
sitten tämä vähän niinku integratiivinen tyyli.
Just se eka viikko jäi mullakin mieleen kun olit joka joka päivä
monta tuntia telkkarista niin yksi kysymys oli vielä siellä
että vaan kun sulla on on on tämä olet puolueeton ja sulla on
niinku pysyvä se kansansuosio siihenkin rooliin niin
pystyisikö siis olemaan tämmöinen integratiivisen
roolissa ja presidentin roolissa ja löytyisikö suomesta semmoinen
positio vaikka nyt presidenttinä presidenttihän joutuu
puoluekirjaa luopumaan että miksi ihmeessä pitäisi hankkia
ennen ennen niinku vaaleja ja. Ja se.
Itse asiassa helmikuussa ennen sodan alkua, ennen kuin olin
siellä televisiossa. 10 tuntia päivässä parin viikon ajan niin
niin niin taisi olla 8% kannatus niin kun presidentiksi sitten
olihan se siellä ja se oli vuosien työtä kun on kiertänyt
suomea niin sitä luottamusta on saanut vaikka sitä ei ole
tavoitellut. Aa toukokuussa sitten taisin
sanoa, että tää on mission impossible.
Ja ja syksyllä kun. Iltasanomien gallupissa olin
ykkönen niinku potentiaalisesta kannatuksesta puhuttaessa niin
niin niin päätin että että että ei tässä nyt kannata niinku tätä
hulluutta. Jatkaa liian pitkään sanoin että
en ennen kun ole jos 1% todennäköisyys on onnistua niin
ei sellaiseen tehtävään kannata lähteä, mutta nyt arvioisi että
se todennäköisyys on enemmän kuin 1% eli eli eli sitä pitää
niinku funtsia aprikoida. Fundeerataan reflektoida sitä
asiaa, mutta mutta, mutta se se sitten täytyy seurata sitä, että
miten miten niinku asiat etenevät ja ja ja ja ja ja
syksyllä. Sitten palataan asiaan, mutta
siis kansanliikkeen ehdokkaana, niin se tie ei ole helppo ja
ihmisten pitää ymmärtää se, että että siinä sitten saa päälleen
kaikkien puolueiden partisaanit ja politrukit ja median
portinvartijat. Jotka haluavat olla sisäsiistejä
ja eivät innostut innostus semmoisesta niin kun.
Asioiden niinku monimutkaistamisesta, mutta
kyllähän tässä maassa tarvitaan niinku reformin henkisyyttä.
Me eletään sellaista hetkeä, jolloin jolloin pitäisi olla
visiota ja kun katsoo noita puolueiden.
Vaalibudjettireina eduskuntavaalien, niin
ihmettelen sitä, että ne on opastettu.
Öö viime vaalien niin kun puolueen debateista, että eikö
nyt ole uusi aika? Eikö nyt pitäisi olla niin kun
jykeviä uusia ideoita uuden sukupolven ideoita suomea
eteenpäin viemiseksi se se, että olenko minä se henkilö, niin
toivoisin että tästä maasta löytyy myös muita ihmisiä jotka
on valmiita niinku ottamaan haasteita vastaan.
Braxtisesti mahdoton tehtävä ehkä vähän helpompi kun se oli
silloin. Keväällä päästä suomen
presidentiksi periaatteellisesti.
Ei minulla ole mitään niinku uusia haasteita vastaan, mutta
prakstisesti asiat on vähän vaikealla tolalla, että jokainen
voi sen ymmärtää sitä olla niin moneen kertaan korostanut, että
että ne syyt siihen, että olen sanonut, että ei.
Niin liittyy siihen, että että kun käytännössä miettii asioita
niin niin niin vaikeata se on. No mutta vielä tässä ehtii
harkita ja sillä välillä niin jatka tätä integroivaa tota
tietoja mediassa keskustelua, että kovasti susta tykätään ja
että täälläkin. Mä luulen, että neuvottelija
kanavan seuraajat pitää tässä keskustelussa, että laittakaahan
kom. Pentti ja tota pitäisikö Mika
Aaltola kuitenkin hakea hakea presidentiksi ja lukekaa tää
kirja tää on. Tää on hyvä tosiaan mulla on
ollut vieraana Mika Aaltola kiitoksia kiitoksia oikein
paljon joo ja kun olette tänne saakka katsonut tai kuunnellut
niin laittakaahan kanava tilaukseen, kiitos.