Ajankohtainen henkilö, Riku Aalto sanoo kirjassamme, että
työnantajat eivät neuvottele persaukiset kanssa.
Me ollaan valmiita kertomaan yhtiöstä yhtiön omistajista
omistajien suunnitelmista enemmän kuin mitä aikaisemmin
ennen. Oli se mentaliteetti, että
pidetään salaisuudet lähellä itseä eikä kerrota muille.
Jokaisen meistä pitäisi tosiaan tunnistaa, ketkä ovat meidän
kanssaomistajien voi ajatella, että julkisesti noteeratuista
yhtiössä voi olla esimerkiksi joku säätiö, joka on merkittävä
omistaja tai siellä voi olla valtio, jotka kummatkin voivat
haluta esimerkiksi jatkuvaa voitonjakoa jossain tietyssä
minimimäärä. No niin tervetuloa tänne
neuvottelija kanavalle. Mulla on aiheena omistajan
tahto. Me tullaan suoraan kirjan
julkistamistilaisuudessa alma median tiloista ja mulla on
vieraana timo leinoosat lontoolainen
investointipankkiiri mun silmissä aina, mutta sä oot
hallitus työlleen työläinen. No niin ja sitten tota markku
pohjola mä oon siis aloittanut mun uran tuolla kopin puolella,
sä oot ilmeisesti ehkä hyppy leiriä, mutta kuitenkin nordea
varat toimitusjohtajana. Mun silmissä oletko siitä
muuttunut johonkin suuntaan? No sen jälkeen on tullut tehtyä
15 vuotta hallitustöitä. No niin ja harri Saukkomaa
tekirin pääomistaja sanoisin ja myös kirjailija esimerkiksi
näitä ollilan nokia muistelmia kirjoitella kyllä kyllä ja jos
hallitustyötä viimeiset vuodet myös muissa kuin oman firman
hallituksessa ja laitetaan tähän alkuun hieman kuvaa, mä kysyin
mun vanhalta pomolta sieltä kopin ajalta.
Eeva ahdekivi, joka on edennyt myös urallaan niinku me vanheta.
Niin niin tota hän hän piti hyvän hyvän tuota alustuksen
siinä eteen paneelikeskustelussa.
Mä muistelen solidiumin alkuaikoja, kun me saatiin
keskustelupalstoilla lempinimi delirium eli pidettiin niinku
hyvin mukavana hommana sitä, että istuu niinku miljardissa
alku päällä ja odottelee vaan että osingot juoksee kotiin
niinku kyllä sitäkin täytyy niinku haastaa ja yrittää
näyttää, että se omistajuus on vaikeata työtä ja toki on niin,
että suomessa me ollaan tällä polulla kapitalin köyhä maa ja.
Tähän on esimerkiksi yksi keissiä täällä silloin kun nää
oli hartwall capitalin tuota toimitusjohtaja.
Mutta eeva on myös tuota säätiöistä tehnyt vaikkerin eli
tää omistajuus on tosi monimuotoinen, niin voisitteko
te vaikka tähän alkuun muutamia omistajuuden tasoja heitellään,
että minkälaista omistamista maailmasta löytyy.
No kirjassahan on laajasti pyritty kokoamaan erityyppisiä
omistajia pääomasijoittajista eläkeyhtiöihin
ammattiyhdistysliikkeestä osuuskuntiin, perheyrityksiä.
Ja tuota voi sanoa, että kirjo on tosi laaja ja jos puhutaan
omistamisen tasosta ja siitä omistamisen ikään kuin
tavoitteellisuudesta, niin pääomasijoittajat ehkä edustaa
tässä kaarteissa sitä kaikkein. Selkeintä omistajaa, joka on
määritellyt sen oman omistaja tavoitteensa sen lupauksen
perusteella, jonka he on tehneet heihin sijoittaneiden heidän
rahastoihin sijoittaneiden sijoittaneille sijoittajille.
Eli tietty tuotto tietyssä ajassa.
Ja tämä fokusoi sen omistajan tahdon, joka sitten välittyy
siinä hallintorakenteeseen, hallitukseen ja johtoon edelleen
tosta hallitusrakenteesta voisi sanoa.
Hän sanoo, mutta jatkaa vaan tuosta omistaja teemasta.
Toinen mielenkiintoinen juttu tässä on se, että että me olemme
myöskin haastatelleet näitä osuuskuntia ja suomihan on
tämmöinen osuuskuntien luvattu maa ja meillä on
menestyksellisiä osuuskuntia. On joskus ollut vaikeata
historiassa, mutta tota nyt ajatellaaniryhmää esimerkiksi,
niin se on todellakin menestynyt hienosti.
Mikä on omistajan tahto siellä? Sehän on kirjoitettu sinne tota
osuuskunnan sääntöihin, että heidän täytyy palvella tätä
toimia kuluttajien eduksi. Mutta miten se omistaja tahtoi
sitten käytännössä syntyy, niin kyllä kai se on niin että se on
hyvin pitkälle sitten yhtiön hallituksen ja johdon täytyy
miettiä mikä olisi se paras tahto omistaja.
Joo ja kyllä mä tota sitten myös mennään ihan yksittäisiin
ihmisiin yksityisten ihmisten sijoituksiin niitten niitten
omistukseen oli ne sitten suoria suoria.
Sijoituksia pörssin kautta tai tota sitten on välillisiä
omistuksia vaikka osuuskunnissa. Joka on tosi kiinnostavaa.
Siis on kiinnostavaa ihan sen yksityisen ihmisenkin
omistukseen liittyvät asiat ja siitä, että mitä se omistaminen
tarkoittaa. Pohditaan myös vähän sitä, miten
toi omistamisen käsite muuttuu esimerkiksi sillä tavalla, että
jos me tilataan sähkökirja, niin tota kuvitellaan, että me
omistetaan se, mutta ei me omistetaan sitä vaan se
omistaakin toi amazon itse asiassa ja tota se on.
Se on siis ne omistaminen on elämää suurempi asia myös ihan
ihan tavallisesti tavallisten ihmisten.
Ihmisten elämässä että se on se on ja se sitten meillä on myös
esimerkiksi ammattiyhdistysliikkeen omistus,
joka on tosi kiinnostavaa tällä hetkellä otsikoissa erittäin
ajankohtainen. Ajankohtainen henkilö, Riku
Aalto sanoo kirjassamme, että työnantajat eivät neuvottele
persaukiset kanssa. Niin tota se on se.
Se on niin kun erittäin erittäin kiinnostava monessakin mielessä
siellä keskustellaan verotuksesta.
Mutta sitten myös se, että että joku ammattiliitto omistaa
satoja miljoonia pörssiosakkeita ja myös niinku periaatteessa
käyttää omistajan valtaa näissä yrityksissä, niin se on.
Se on myös äärimmäisen kiinnostava, oli siellä
loppupuolella tai riko aallon keissi ja hänhän sitten tuota
jonkin verran joutui puolustelemaan.
Kojamon listaamista ja siinä sitten pyyteli anteeksi, kun
siellä tienaavat ihmiset enemmän kuin tuota
ammattiyhdistysliikkeessä, että selvästi ammattiys.
Perusliikkeillä on ongelmia tän niin kun kompensaatio elementin
kanssa, mutta tietysti ammattiyhdistysliike ei ole
ainoa järjestö. Kyllä kyllä osakesalkkua on
vaikkapa MTK, lläkin ja ja monilla monilla muilla muilla
tämmöisellä etujärjestöille ja ja ja se on.
Se on niinku se kuuluu. Tietysti tähän sanoisin
tämmöiseen pohjoismaiseen pelin henkeen kyllä joo, eli
omistajuus tuo valtaa ja otetaan siitä yksi esimerkki.
Nyt ilmeisesti tuota haastattelitte nalle wahlroosia
ja hän sanoi yhä mielenkiintoisen lauseen siinä
muun muassa, että tota. Niinku hallituksen nimittäminen
on niinku aika tylsää ja ei hänen mielestään se oikeastaan
niinku valtaa ollenkaan että sinne niinku mutta tähän nyt
sitten hänen seuraajakseen valittiin tuota sitten antti
mäkinen tuonne tätä sammon hallituksen puheenjohtajaksi oli
aika yllättävää, koska tota siellä hän oli aikaisemmin ollut
sitten solidiumin toimitusjohtaja ja sitten taas
keississä. Käsittelette myös tätä elliot
managementtia, joka käytännössä sitten pakotti sammon myymään
nordea omistuksensa, jossa taas sitten.
Markku olit aikoinaan ollut töissä, että mitäs kelloja
tuosta tulee? Mitä mitä mä tuossa olisi sen
sanoin jos ottaisin pallon tuosta antti mäkisestä, joka on
siis taitava liikkeenjohtaja ja mä tunnen hänet erityisesti
siltä ajalta, että hänhän on ollut nordeassa töissä eli
hänellä on se nordea tausta ja hän hän on hyvin ollut niinku
mukana tässä piirissä, jossa nämä asiat tapahtuvat.
Ja kyllä se solidium mistäkin saatu oppi on varmasti hyödyksi
siinä kun ajatellaan sammon hallituksen johtamista.
Miten toi hallituksen nimittäminen on tylsää?
Onko se näin? No mä luulen, että nalle
nallella on ensinnäkin se ajatus että tota tää on varmaan tylsää
ja tota se, mutta hänen hänen tuota noin teemansa on ollut
kautta aikojen niin kauan kun mä oon hänet tuntenut ja se on aika
pitkään, niin hän hän hän on kyllä hyvin hyvin tarkasti sen
kannalla, että toimitusjohtaja on kuitenkin se tärkein henkilö
ja oikean toimitusjohtajan valinta on tietysti hallituksen
tehtävä, mutta se on sille firmalle se tärkein valinta.
Muistaakseni wahlroos myös. En nyt muista oliko ihan
tarkasti teksti siinä muodossa, mut sanoi tuossa kirjassa, että
että se tästä nyt vielä puuttuisi, että hallitukset
johtaisi yrityksiä että sen niin kun se sen niin kun siinä näkyy.
Ehkä se se asenne johonka siis varmaan niinku yleisesti
wahlroosilla on varaa näissä näissä hommissa tietysti ottaen
huomioon, että hän on suuri omistaja.
Itse asiassa toi taso siis tätä itsekin oon
hallitusammattilainen nykyään tuossa fredman groupissa
perheyhtiössä ulkopuolinen hallituksen jäsenen ei
omistajan. Ääntä käyttävä niin niin tässä
on aika paljon keskustelua siitä, että omistajan ääni miten
se kuuluu siis hallituksen toimivan johdon ja sitten
mahdollisesti uudesta colorin vaikka ESG intressien läpi että
tota sanokaas tästä jotain fiksua.
Se on kyllä tietysti yksi niitä tärkeimpiä tehtäviä, kun
ajatellaan, että jos on hallituksen puheenjohtaja, niin
pitäisi rakentaa ne yhteydet omistajien oli omistajarakenne
mikä tahansa, jotta tietää miten omistajat ajattelevat ja se ei
aina ole formaaliia, vaan se on epänormaalia.
Ja tietenkin meillä on nyt listatuissa yhtiöissä se
käytäntö, että hallituksilla tai omistajat nimittävät
keskuudestaan yhtiökokouksessa. Öö nimitystoimikunnan, joka
tekee sitä tärkeätä työtä hallituksen valintaa varten.
Siellä on struktuuria, mutta monta kertaa on sellaisia
tilanteita, joissa struktuuria ei ole ja silloin täytyy niin
kun yrittää. Sondeerata sitä, mitä omistajat
ajattelevat. Jos sitä ei tee niin on voi olla
menossa harhaan, mutta ei se myöskään kain aina ratkaise
asioita. Kyllä se hallitus joutuu itse
pohtimaan myöskin mikä oli omistajan omistajan niin kun
tilanne on ja mikä voisi olla hänelle hyödyksi ja hänen
tahtonsa. Kaipa siinä saattaa hallituksen
puheenjohtajan ura olla vähän katkolla, jos ei sitä työtä tee
omistajien suuntaan, niin ennemmin tai myöhemmin, mutta
tänä keskustelu siitä ESG, stä ja onko se ikään kuin irrallinen
asia ja tuleeko se omistajan puolelta?
Kyllä tänä päivänä se omistaja joka seuraa aikaansa niinku
hyvin ymmärtää sen, että siinä yrityksen toiminnan
kokonaisuudessa koko siinä arvoketjussa niissä
sidosryhmissä missä tuota toimitaan niin sitä omia ESG
asioita sitä vastuullisuutta katsotaan tuota noin koko sen
yrityksen toiminta alueella. Se liittyy niin henkilöstöön
kuin se liittyy. Mistä tuotteita hankitaan, mitä
raaka aineita käännetään, miten tuotetaan ja tuota jos tää ei
ole ikään kuin omistajan agendalla niin joskus hyvä
keskustelu toimivan johdon ja hallituksen kanssa.
Pitää ottaa omistajaa ymmärtämään paremmin, kuinka
tärkeää se ESG voi olla. Sen yrityksen kilpailukyvyn
kannalta. Joo, mä tykkäsin, että tässä ei
kuitenkaan ollut määrää saaneen päästä ja niin sanottua ESG
lässytystä. Sitä on vähän.
Se on mun mielestä vähän liian pitkällekin siinä ja tota markku
sanoit itse asiassa siellä mun kysymykseen siellä julkkareissa
tota oikeastaan vaan se e on se jolloin niinku väliä niinku
oikeasti. Joo tämä ei ole minun ajatukseni
vaan olin oppinut tämän luettuani ekonomistin juttua
tästä asiasta ja tota niin kun ajatellaan että millä millä
maailmaa muutetaan. Kun meidän on pakko sitä muuttaa
ilmastonmuutoksen johdosta, niin se on tämä e sana ja sen takia
sen pitäisi olla niin kun hyvin korkealla siellä yrityksen
toiminnassa. Kyllä siitä aikamoista mössöä on
tullut. Siis jos puhutaan niinku
sijoitusrahastoista ja saa kukaan enää selvää että mitä ne
miten miten ne faktisesti parantaa maailmaa nää SG
rahastot niin se on. Se on niinku iso keskustelu ja
tietysti osoittaa sitä että kuinka niinku finanssimaailma on
aika nokkela ja menee siihen suuntaan missä se tuntuu että on
vetoa, mutta että nyt pikkaisen on niinku ilmat pois siitä
kuplasta. Joo, meidänhän ei tarvitse olla
tässä samaa mieltä, vaikka nytten kirjaa ollaan yksi
kirjoitettukin mä no ei ei todellakaan tarvitse tarvitse
olla eikä pidäkään. Itse itse nostaisin tästä edestä
myös sen SN tää social responsibility ja se voi liittyä
sekä siihen yhteisöön jossa toimii, mutta monesti se katsoo
sisälle päin. Eli voi sanoa että monessa
yrityksessä ja jos nyt tässä mainitsee yksi jossa me tällä
hetkellä itse toimin aktiivisesti niin
teollisuussijoituksen hallituksessa niin kyllä meillä
tosi nykyään. Anteeksi tesi te siis niin te
sissä niin siellä tuota on nimenomaan sanottu tähän niinku
henkilöstöön liittyen, että meidän täytyy irrottautua meidän
ja meidän rahoittamien yrityksen tämmöisestä heteronormatiivista
ajattelusta ja miten se rakenteessa mitä tehdään eli
huomioida tää niinku on s komponentti tässä ESG hyvin
vahvasti sitten ehkä tähän taas tähän niin kuin kolmi tai
neltasoiseen niinku tuota komentoketjun niin teillä oli
Suomen ehkä menestyksekkäimpiä. Mä sanoisin hallituksen
puheenjohtajana. Oli myös menestynyt
toimitusjohtaja jorma Eloranta, niin hänhän oli hyvin terve
vierellä niin, että tätä hän oli kuitenkin esimerkiksi nesteessä
ja ja tuota stora ensossa hallituksen puheenjohtajana.
Ja sitten hän oli siellä, että täällä jotkut
omistusosuusministerit juttelee niinku vaikka ä y liittyen
edustajien kanssa, niin hän oli mun mielestä aika hauskalla
tavalla territorioneellinen tässä että että se komentoketju
ilmeisesti on jotenkin sellainen niin kun sekveniaalinen eli eli
tota omistajan tahto annetaan yhtiökokouksessa, joka antaa sen
hallitukselle joka antaa toimivalle johdolle.
Ei ole välttämättä hyvä, että niinku liikaa interaktiota
tapahtuu. No se on varmaan pitää paikkansa
ja tietenkin niin kun jos valtiota aivan erityisesti
ajattelee omistajana, niin se on kyllä vaikea omistaja, koska
valtio ei aina tiedä mitä se tahtoo ja valtiolla niin kun
tämä näkemys siitä, että kuinka pitkään se pitää tahtoa tähän
suuntaan, niin vielä on vielä enemmän kysymyksen alainen ja
tota sitä keskustelua ei ei voi käytännössä voi käydä
poliitikkojen kanssa. Se täytyy kuitenkin sanoa, että
huolimatta siitä, että ollaan eri mieltä siitä, että mitä
valtion pitää omistaa, niin kyllä valtiolla on myöskin hyviä
virkamiehiä siellä omistajaohjauksessa, että
ansaitsevat ihan kyllä he tekevät työnsä eteen.
Hypätäänkö tuohon täällä oli siis oli hyviä keissejä.
Oli tuosta tota postista ja VR, stä ja postihan siis johti jopa
tuota antti rinteen eroon, mutta tota itse asiassa täällä oli
aika vähän oli tästä fortum Uniper casesta se lopussa
viitattiin siihen vähän, mutta tota sehän on niinku tämmöinen
äärimmäinen esimerkki. Nyt omistajan tahdon
muuttumisesta, kun se uniperstrategia muodostettiin ja
nyt siitä peruutettiin, niin nyt olisi varmaan aika looginen
paikka. Tuota omistusohjauksen vaihtaa
fortumin hallitus tässä samalla. Onko teillä tuossa fortum Uniper
tilanteesta niinku eikö havaintoja?
Eikö juuri fortumin hallitus vaihdettu kyllä tuoreeltaan?
Niin ja se on siinä se loogista ja se on tavallaan mun mielestä
ihan hyvä omistajan tahdon osoitus ja ja saa Jaa Jaa meidän
jännityksellä odottamaan minkälaisia tuloksia sieltä
tulee. Kyllä, mutta tuosta tuosta VR
keissistä vielä niin toihan toi toi entinen VRN toimitusjohtaja
mikael aro tässä aika. Aika hyvin sanoo sen, että
loppujen lopuksi omistajan tahto hänen ollessaan
toimitusjohtajana löytyi hänen päästään eikä eikä niinku
muualta että tota, että sen siis se se tietysti kertoo myös siitä
minkälaista on johtaa valtionyhtiötä, että jos ei
omistajan tahto on epäselvä tai sitä ei kirjoiteta kirjoiteta
puhtaaksi tai sitä ei saada tai se on epäselvää se johtaminen,
niin jossakin täytyy muodostua ja silloin tyhjiö täyttyy ja se
on niinku sehän on sama kaikessa omistamisessa, että jos
omistamisen tyhjää niin toimiva johto.
Sen on pakko toimia jollakin ajatuksella.
Sen on sitten pakko keksiä itse se jos ei sitä kukaan muu tällä
tavalla me toimittiin myöskin postissa, että kun heikki
malinen ja toimitusjohtajana minä hallituksen
puheenjohtajana, niin me kirjoitimme sen tahdon ja veimme
sen sitten omistajalle ja kysyimme, että olisiko tämä hyvä
omistajan tahdoksi. Ja se tuli hyväksyttyä ja sillä
oli niin kun. Sinä aikana kun mä olin siellä
niin tota ne suuntaviivat rakennettiin joilla sitä postia
vietiin eteenpäin ja olen aika tyytyväinen siinä vaikka
joudunkin tässä vähän pyörityksen kohteeksi tässä
mainitussa mainitussa antti rinteeseen vaikuttaa näissä
tapauksissa niin tota posti on Suomessa hoidettu hyvin
verrattuna esimerkiksi postnordin, joka on aiheuttanut
veronmaksajille aika isot kulut. Se on muuten mä oon ollut
skandinaviska enskilda banken niin tota huomasin vaan tota.
Kollegat teki sen tiiliä ei ole ehkä heidän niinku paras
referenssi, mutta tota joo ehkä tuosta postissa siis tota teillä
oli kuitenkin siis semmoinen tavoite, että viedään tää
pörssiin, mutta ilmeisesti sitten tota johtuen sipilän
hallituksen sinisistä, niin se ei ikinä toteutettu eikä
tämmöiset niinku tavallaan pettymykset siinä niin kun
johdon ja omistajan ja hallituksen välissä aika isoja
asioita. No ne on ehkä ne juuri se asia,
joka on kaikkein ikävintä, siis valtion omistuksessa on se, että
tämä johdonmukaisuus siinä omistuksessa ei toteudu.
Se voi muuttua yhtäkkiä. Siellä on yhtiön hallitus yhtiön
johto. Ennen kaikkea on tehnyt työtä
määrätyn suunnitelman toteutuessa.
Sitten vedetään yhtäkkiä kokonaan siltä suunnitelman
suunnitelmalta jalat alta ja se on epäjatkuvuuskohta.
On epätoivottavaa missä tahansa yritystoiminnassa sitten tuosta
aktivisti sijoittamisesta kysyttiin siinä sinne SN ohessa.
Niin niinku mainittiin tää eli että management käytännössä
kyllä varmasti vaikutti sammon strategian ihan konkreettisesti
nordeasta luopumiseen on aika varma siitä, mutta sitten teillä
oli tää selvien kapitaali joka on siellä metsossa.
Ehkä suomessa tunnetaan eniten siitä, että käytännössä hyvin
pitkäjänteisesti ajoi tuota metson jakautumaan metsoon ja
valmennettiin. Mitäs mietteitä tuosta
aktivisteista? No mä oon ollut tekemisissä aika
paljon tuon sen viennin kanssa. Sevien oli omistajana tiedossa
kun oli sen hallituksen puheenjohtaja.
Ja mun täytyy sanoa että tota se vian oli erittäin hyvä sekä
tuota omistajana että siinä että että tota he vaikuttivat
hallituksessa myönteisesti ja tota se tapa millä he toimivat
oli se että johdonmukaisesti mennään siihen suuntaan ja se
mihin mistä syntyy parempaa jälkeä.
Että tässä tää on niinku mun kokemukseni siitä että
aktivistisijoittaja ovat myöskin rakentavia.
Tuovat kaikille omistajille arvoa.
Se mikä aktivisti sijoittajille ja pääomasijoittajille on
tyypillistä, että heillä on äärimmäisen laajat resurssit
näiden yksittäisten yhtiöiden asioiden perehtymiseen ja siihen
se perehtyminen ei ala siinä vaiheessa, kun niihin päätetään
lähteä, vaan sitä ei pohjustaa tuota noin niin monien vuosien
tuota näiden yhtiöiden toimintojen seuranta ja
analysointi, jossa tehdään päätökset jos sinne mennään,
miksi sinne mennään ja mitä siellä voidaan tehdä.
Ja tää tuo mielenkiintoisen aspektin tähän omistamiseen on
se, että. Kenen kanssa sinä omistat eli
voi ajatella, että aktivistisijoittaja voi olla
maailman paras ajatus siitä, millä lailla tämän yhtiön
voitonjakoa tai ansaintakykyä kasvatetaan.
Mutta jos siellä on semmoisia toisia kansanedustajia, joita sä
et saa puolellesi, niin voit omistaa vaikka kuinka paljon.
Tästä yrittää jos et omista määräävää valtaa tästä
yrityksestä, niin kun pääomasijoittaja tai
aktivistisijoittaja monesti on että he ei loppujen lopuksi
omista kovinkaan isoja osuuksia, niin tuota heidän täytyy
analysoida hyvin tarkkaan kenen kanssa he omistavat.
Joo, mennään tuohon aktiivisesti tai tuota omistajan ääneen niin
kun siellä on noin yksi kulma on perheomistajat ja niinku itsekin
mainitsin tää fredman group silloin tää fredmanin veljekset,
mutta tota siellä esimerkiksi ne yhdistyy myös pörssiin eli tuota
just eeva ahdekivi oli keissi hartwall capitalin
toimitusjohtajana, mutta sitten nää paasikivet oli
mielenkiintoisia että tota tai tai sitten tää oranssi investin
tuota kulma niin tuota esimerkiksi tota minkälaisia
mietteitä. Joillakin näistä oli.
Oli tässä teidän kirjoituksessa. Aa no oranssi invest on ehkä
hyvinkin tunnettu. Heillä on uponorin ja heillä on
kemira ja voin sanoa, että vastaavalla tavalla kun
pääomasijoittajan käsitys on se että he mennessään mukaan
tällaisiin hankkeisiin, niin he analysoivat ne pääomasijoittajan
kaltaisesti ja tuota joissakin taustakeskusteluissa on
aikaisemmin ollut selvää, että he toteavat että
pääomasijoittaja toimintatapa on sellainen, jonka he
mielelläänkin myös katsoisivat että voisi auttaa heitä.
Luomaan arvoa tämmöisen tyyppisissä yrityksissä se
julkistustilaisuudessa esitetty lausuma siitä, että yhtiöstä ei
kuitenkaan esimerkiksi julkisella puolella tarvitse
omistaa enemmistöä pystyäkseen vaikuttamaan siellä.
Niin kyllä tänä päivänä voi sanoa, että noin kahdenkymmenen
kahdenkymmenenviiden prosentin omistuksella niin pystyy
vaikuttamaan siihen, minkälainen hallitus yhtiöllä on ja
minkälainen hallituskaan hallituksen puheenjohtaja ja
tätä kautta sitten vaikuttamaan hyvin siihen omaan omistajan
tahdon toteutumiseen ja. Solidium oli mielenkiintoista.
Itse olen pitänyt sitä melko hyödyttömänä tuota laitoksena,
mutta näytti tekevän semmoisia viidentoista sivun niinku
strategisia nuolia ja sanoi, että tuossa voisi olla yks tuota
toteutussuunnitelma ja ilmeisesti niitä sitten
arvostettiin näissä yhtiöissä että että että jopa niinku
parjattu valtion työn rukkanen tekee vähän tota samaa.
Oikeastaan aika aika onnistuneesti ottaen huomioon se
mistä lähdettiin liikkeelle ennen solidiumia, joka oli hyvin
tämmöinen poliittisesti värittynyt omistustiedot.
Ne ja solidium on saanut aikaan sen, että tää poliittinen
kontakti on aika kaukana siitä yhtiöstä ja siellä tehdään niin
kun niin sanotusti ammattimaisesti töitä ja monissa
tapauksissa onnistuneesti. Sitten on tietysti kokonaan eri
asia, että mitä valtion pitää omistaa, mutta se ei ole
solidiumin päätettävissä suoraan yritysskeista vähän joihin
viettäisit tuossa äsken paasikivet ja tuota sitten ensto
tai onninen mitkä tuossa on mukana.
Mukana toimi sen suku ja sitten taisto sieltä mietti sen suku
niin rikkaat miettisit niin niin ei ollut.
Kyllä mulla vieraalla et voi poistaa on linkki tuolla.
Joo nytten nyt mä ymmärsin ymmärsin mihin sä viittaat.
Joo se on hyvä erottaa, se oli aika aikanaanhan putin
kahdeksankytluvun taloustoimittajat siellä on,
siellä on tota kauniit ja rikkaat anrutit jotka oli eri
asia koska niillä kauniilla ei ollut rahaa niin paljon kun ne
rikkaille ala kauhean semmoista se kaunis miettinen niin joka
tapauksessa niin tota siinä se on aika niinku koskettavakin
luettava ja ennen kaikkea koskettavaa kuultavaa mitä mitä
nää leirit kertoo siitä tilanteesta kun kummallakin
niinku isä kuolee ja sitten joutuu ottamaan sen yrityksen
ja. Kun se ei todellakaan ole
suunniteltu eikä ainakaan suunniteltu niin että se menee
niinku naiselle tai tyttärelle tai omistus niin tota ne on ne
on niinku aika. Nää perheyhtiön tarinat tarinat
mieleen. Puhun semmoista termistä kun
omistamisen kohtalo niin ne omistamisen kohtalot on tosi
jännittäviä. Kyllä tota siinä.
Tämmöisessä keississä ollut varsinkin aikaisemmin.
Ehkä nyt on maailma muuttunut sen sen verran, että se ei ole
enää ihan niin ihan niin tota samanlaista, mutta sen
sukupolven sen sukupolven miehet ajatteli.
Ajattelin varmaan niinku että naisista ei.
Naisista ei kuitenkaan ole ole tota ottamaan vastaan tämmöistä,
eikä ainakaan sitä ei ole valmisteltu.
Se näkyy noista haastatteluista, vaan se tuli yllätyksenä
yllätyksenä ja sitten oli aika huonoja huonoja aikoja hetken
aikaa yritykset oli oli niinku aika heikossa hapessa, kun kun
tämmöisiä tapahtuu ja ja se kaikki kai monissa totta kai me
tunnetaan. Berliinin kiistatta me
tunnetaan. Tunnetaan monet muutkin
omistajasuku ja sisäiset kiistat, että sehän on aika niin
kun aika tota reipasta jälkeä. Mitä syntyy siinä kun tota
perheet alkavat riidellä sisäisesti ja siinä on niin kun
isot yritykset myös väärässä ja ja osahan osahan niistä niistä
myös tuhoutuu näissä näissä omisteisissa, että tuossakin
tuossakin mainitaan. Muistaakseni nyt vähän
kohteliaisuussyistä myös jotain ulkomaisia yrityksiä kun
saksalainen yritys jossa siis niin kun jolla jolla joltakin
perusteelta ei jäänyt 13 lasta jotka käyvät siellä taistelua.
Edelleenkin suurin yrityksen kohtalosta niin tota kyllä siinä
varmaan juristeilla riittää sekä rahaa että työtä sitten ehkä
tästä teemasta voi vielä ottaa muutaman esimerkin.
Me haastattelimme siis hartwall hartwall capitalia ja ahlstrom
capitalia ja voi sanoa että kummatkin edustaa sellaisia
sukuyhtiöitä, jotka ovat hyvin laajalle levinneet harri
kuvaamalla tavalla omistusrakenteeltaan, jolloin
sen ikään kuin yksi yhtenäisen päätöksen saaminen siitä
omistajakunnat voi olla hankalaa ja monessa tällaisessa yhtiössä
on sitten muodostettu tällaisia. Omistajien neuvostoja, jotka
keskenään keskustelee näistä asioista ja tuovat niitä sitten
sinne hallitukselle, mutta on päinvastaista.
On kaikkein ehkä vanhimpia yrityksiä, joita me
haastattelimme. Tässä on redding nyt yhdeksättä
sukupolvea oleva tomas von rettig, jossa tuota se
varsinainen omistus on. Säilynyt muutaman ihmisen
omistuksensa tällä hetkellä. Eli siellä on tietoisesti
päätetty, että jos on jotkut tietyt sukuhaara jotka tuota
noin voisivat tulevaisuudessa olla omistajien ne mieluummin
ollaan ostettu heitä pois, lunastettu heitä pois ja silloin
ollaan pystytty pitämään ikään kuin tää omistajan tahto ja
päätöksentekoa kirkkaampana. Joo, toi on mielenkiintoinen ja
sitten yksi innovaation tai family office tuota instituutio
että tota sitähän laittaa monet pystyyn siihen niinku vähän
väliin siihen suvun ja yhtiöön ja hallituksen koordinaatio.
Yksiköksi ja mielenkiintoista on, kun keskusteltiin toisessa
yhteydessä esimerkiksi ahlström. Kapitalin taustalla olevan tuota
noin ahlströmin perilliset RY. Puheenjohtajan kanssa ja
kysyttiin, että no mikä on, kun he nyt kuitenkin edustaa sitä
omistajuutta siellä taustalla, niin mikä on se yksi yhteinen
nimittäjä? Niin mikään siitä nimityksestä
ei liittynyt siihen liiketoimintoihin, vaan
sanottiin että se on normi markku eteläesplanadi eli savoyn
talo. Joo, se on kyllä aika aika kapea
core core siellä ottaakin, että kuitenkin miljardi firmassa se
se se liittyy siihen siihen mistä mistä tänään filip amino
tästä kirjan julkistustilaisuudessa puhui
että että jokaisella tämmöisellä perheellä on tai en tiedä onko
jokaisella monella on joku pyhä. Pyhä arvo tai pyhä omistus tai
tai tai historiallinen asia, joka joka kytkee näitä itsekin
oon olen tehnyt medialla 8 vuotta johtajan hommia
perheyrityksessä, jossa oli neljäsataaviisi sukupolvia.
Hyvin tunnen tämän asian että että on on pyhiä arvoja mutta se
oli. Se on myös niin, että ne pyhät
arvot pitää tunnistaa ja tietää niitä pitää pystyä käsittelemään
myös asia, joka nousi ylös myös tässä aamun tilaisuudessa oli
se, että jokaisen meistä pitäisi tosiaan tunnistaa ketkä ovat
meidän kanssaomistajien. Voi ajatella, että julkisestikin
noteeratuista yhtiössä voi olla esimerkiksi joku säätiö, joka on
merkittävä omistaja tai siellä voi olla valtio, jotka kummatkin
voivat haluta esimerkiksi jatkuvaa voitonjakoa jossain
tietyssä minimimäärän. Monesti säätiöiden
vaikutusvaltayhtiöissä he ovat, ne voivat aika isoja omistajia
siellä ja heidän kykynsä ikään kuin maksaa sen säätiön
lahjoituksia sitten eteenpäin, niin on täysin riippuvaisia
siitä osinkovirrasta ja silloin tullaan siihen tilanteeseen,
jonka minun mielestä hyvin aminoff.
Monesti hyvin nostanut esiin, että jos ajatellaan, että
muodostetaan arvoa, niin tarkoittaako se voitonjakoa vaan
tarkoittaako se ansaintakyvyn kasvattamista ja tämä voi
monesti olla sellainen hyvin tärkeä asia, joka jokaisen joka
menee yhtiöön on se julkisesti tai yksityisesti noteerattu,
että kumpaa siellä halutaan jakaa voittoa vai kehittää sitä
ansainta ja kilpailukykyä. Huhtamäki on tässä suhteessa
erinomainen esimerkki, joka on myöskin toiminut hyvin, että
siellä on kulttuurisäätiön tota tausta joka joka huhtamäen.
Johdon, josta meidän hallituksen täytyy aina ottaa huomioon ja
rakentaa sen business case sillä tavalla suunnitelmansa sillä
tavalla, että tämä tulee toteutettua.
Tässä on hyvä referenssi on myöskin se, että kun ajatellaan
niin, että miten amerikkalaiset yhtiöt tota palvelevat sitä
tarkoitusta, että amerikkalaisten eläkesäästäminen
tapahtuu osakkeita ostamalla ja niihin sijoittamalla ja silloin
täytyy olla semmoinen se paljon sellaisia yhtiöitä jotka
maksavat säännöllisesti ja kasvavaa osinkoa.
Ja ja tota tämmöinen sopii hyvin tähän huhtamäkeen, mutta on
muitakin yhtiöitä joilla suomessa varmasti on tämmöinen
tausta jota he joutuvat miettimään ja sitten siitä on
yksi versio mikä sekin esiintyy. Meidän kirjassamme on tota se,
että jos osuuskunta on iso omistaja ja jopa listatuissa
yrityksessä, niin kun molemmat liha alan yhtiöt h koskaan ja
atria ovat patriassa on useampi osuuskunta h koska niissä on
yksi osuuskunta ja kyllä sen osuuskunnan pitää saada
osinkovirtaa osinkovirtaa tota. Joka vuosi siitä ihan jo sen
takia, että se on se varmaan ainoa tulo mitä siellä voi olla.
Tai sitten myy hieman markkinoihin tai kalliimmalla ne
lihatuotteet voi sanoa ja voidaan jotain.
Joo, kyllä kaikenlaista voi sattua, mutta joka tapauksessa
niin tarkoitan, että on olemassa tämmöisiä omistajia jotka niin
kun näiden säätiöiden lisäksi joille se on keskeinen.
Mutta tossa kun tästä markku sinä sanoi että niinku tavallaan
niinku jollekin SO koolle se sopii se osuuskunta liikkeen
aika aika hyvin koska se tuot niin kun asiakasomistajille.
Niin kun lisäarvoa ei listatusta rakenteessa mut jollekin ole
koskaan edes se on aika ongelmallinen, koska siinä on
aina se ristiriita että lähteeköhän sieltä nyt joku
arvovirta sille tätä omistajalle.
Totta kai se sehän on jokainen puhuttiin timo puhui
kansallistamisesta niin se on juuri kysymys siitä, että
jokainen sijoittaja, yksityissijoittaja tai
institutionaalinen sijoittaja joutuu ratkaisemaan siihen, että
haluaako olla tämän kanssa tämän tahon kanssa kanssa sijoittajat.
Siinähän on se semmoinen niinku. Semmoinen niin, kun skeptinen
epäily saattaa olla sitten päällä joskus näissä asioissa.
Joo ja sitten siellä loppupuolella että rocherin
tuota tänne erikseen keskusteli, jossa hän pohtii sitä, että
tavallaan tuota milton friedmanin kai popularisoidaan
ajatusta, että tota osakeyhtiön tarkoitus on se sitten se
lisäarvon ja arvon nostaminen ja sitten nää stake holderien
tarpeet on sekundaarisia, niin hän hän sitten tuntui olevan
hieman tämmöinen puristi tässä asiassa ja että tämmöiset niinku
stake holder virrat on sitten kuitenkin.
Niinku usein jopa haitallisia. Onko toi tavallaan tää jos se
omistaja nyt siinä oli sitäkin keskustelua tuossa
paneelikeskustelussa, että kun sinä olet itse ainoa omistaja
niin kaikki intressit ja tuota hyötyvirrat ovat niin kun täysin
loogisia. Sinä teet mitä siinä omistajana
haluat sillä tehdä ja jos haluat rahaa niin otat rahaa jos otat
tuota pitkäaikaista arvoa niin otat sitä tai jos haluat sitten
pelastaa maailman niin sekin on ihan OK mutta sitten kun sä
liukunut jonkinlaisessa pienemmäksi omistajaksi niin
tähän tulee niinku sisäänrakennettu konflikti
tähän. Olemme hyvin lähellä jo
keskustelua ilon maskista, johon meillä on vielä päässeet
lainkaan, koska siinä siinä meille on esimerkki kaverista
jolla riittää harrastuksia. Vahvistamisen hänkin on ihan
alunperin tuota lähtenyt pelastamaan maailmaa niin, että
mitkä tuota asiat vaikuttavat eniten meihin yhteiskuntaan
muuttaa marsiin puhdas energia ja ja sitten tota hyvin
pitkäikäisiä. Siis nää iikatutmukset pysyy
niinku hengissä vielä satakin vuotta lisää.
Niin ja sitten toi aivo aivokuori ja tota toi.
Linkki tota tekoälyyn ja tavallaan tekoäly ylipäätänsä ja
hän on näitä lähtenyt tekemään omilla rahoillaan
pääsääntöisesti, mutta siinä vähän läikkyy sitten hänen
intressit sitten muiden osakkeenomistajien tuota
kintuille, kun hän sitten käyttää välillä teslaa ja
välillä twitteriä ja välillä space x.
Sitten näiden tota päämäärien se ajurina, mutta sekin on niinku
aika aika niinku rankkaa omistajan tahtoakaan.
Meillä suomessa ei ole ole ei ihan samanlaista samanlaista
kyllä, mutta että mutta sen se tavallaan valaisee juuri
kysymykseen että mitä, mitä mitä?
Miten siinä voidaan myös toimia, jos jos sitä valtaa riittää ja
kanttia että sitähän totta kai hänestä on tullut globaali
ilmiötä niinku maailma seuraa henkeään pidätellen suurin
piirtein, että mitä seuraavaksi tapahtuu, että omistamista
ajatellaan kasvullisten omistajien kautta ja sitten jos
mennään tämmöisiin kirjassa haastatteluun ja jorma ollila ja
joka on ollut puheenjohtajana sekä sellissä että nokiassa
jossa tuota se omistaja hyvinkin pieniä prosenttiosuuksia siellä
täällä ja amerikkalaisia eläkerahastoja ja eurooppalaisia
eläkerahastoja. Aasialaisia eläkerahastoja ja
miten se vaikuttaa sitten siihen toimivaan johtoon ja kuka sen
varsinaisen niinku omistajan tahdon sieltä sitten havainnoi
niin tuota sehän on vaikeata, mutta tuota ehkä yksi asia joka
unohtuu tässä keskustelussa tässä omistajan tahdossa on se,
että nämä omistajat jotka ovat niitä.
Isoja eläkeyhtiöitä, jotka omistavat pieniä määriä
lukuisista yhtiöistä. Niin ne on kuitenkin niitä
päärahoittaja näissä ja jokainen toimiva johtaja jokainen
hallitus joutuu pohtimaan sitä niin, että jotta minä pystyn
edelleen ylläpitämään omaa rahoitusta, niin omaa
pääomittamista niin tavalla joka tekee minusta
kilpailukykyisemmän, niin kyllä mä joudun pitämään nämä minun
omistajani sitten tyytyväisenä ja vaikka ei tunnu arvostavan
paljoakaan tätä ESG asioita, niin näiden eläkeyhtiöiden
taustalla on taas niitä tahoja, jotka sitten sanovat että tämä
maailman pelastaminen ja vihreäksi.
Tekeminen on äärimmäisen tärkeitä ja se tulee koko tässä
ketjussa sitten vähitellen myös sinne niinku nokiaan asti tai
shelliin asti niin kun me ollaan nähty.
Mutta jotta olisimme taas riittävän erimielisiä, niin voin
sanoa, että myös näissä eläkeyhtiöissä on semmoisia
yhtiöitä esimerkiksi amerikassa, jotka ovat nimenomaan
huomauttaneet. Yhtiöt eivät todella halua, että
yhtiöt perus pelastaa pelastaa maailmaa, maailmaa, maailmaa,
vaan ovat siis vaatineet yhtiötä palaamaan ruotuun ja tota
pitämään huolta eläkeläisistä rahoista eikä passaamaan sitä
kaikenlaisiin hömpötykseen. Kyllä kyllä se se se ei ole.
Se ei tota ole todellakaan yksimielinen.
Tää eläkerahat eläkerahat reaktio riippuu vähän mistä päin
maailmaa sitä katsoo. Mielenkiintoinen juttu on vielä
tämä palaut paluu. Palaan tähän tuota stake holder
näkökulmaan ja tota se on jokainen liikkeenjohtajan tietää
sen että että saadaksesi. Kasvua saadaksesi tulosta sun
täytyy pitää myöskin sun asiakkaat, sun alihankkijat
rahoittajat tyytyväisinä että voit ajatella vain sitä
omistajaa ja silloin tota on selvää että omistajan etu tulee
parhaiden hoidettua sillä tavalla että sulla on hyvät
asiakkaat. Sulla on hyvä maine, sulla on
hyvät rahoittajat ja ja sulla on hyvät alihankkijaketjut joo ja
toi oli mulle itse asiassa uutta tietoa on tuossa ollilan
keississä esimerkiksi että tota anglosaksinen tai englannin
systeemi että. Hallituksessa on toimari ja
joskus jopa rahoitusjohtaja siellä ja että tavallaan itsekin
olen oppinut tämän niinku hallituksen puheenjohtaja ja
toimari jonne niinku investointipankkitoiminnassa ne
ylivoimaisesti tärkeimmät tuota ryhmät jotka päättää sitten
vaikka yrityskaupoista ja niihin liittyvistä rahoituksista sitten
CFUN kanssa, mutta sitten löytyy muitakin malleja maailmalta,
että tää tää pohjoismainen malli ei suinkaan ole niinku ainoa.
Kyllä ja tota pohjoismainen malli on ehkä niinku
suoraviivaisia ja tota selkein mutta tota kyllä nää toimii nää
muutkin ei ne ole toimimattomia, muuten ei yritystoimintaa olisi
niin kukoistavaa se kun se on amerikassa taikka niin se on
myöskin englannissa niin niin niin tota kyllä ne osoittaa että
moni malli toimii ja tosiaan sitten joskushan nää menee tätä
tätä kuvattaessa niin kun rovio ja on lähestynyt tuota tätä tuo
israelin playtica niinku vähän hostal k.
Useinhan niinku ajateltu, että jos joku tarjoaa vaan preemion
niin se on niinku tavallaan hyväksyttävää, koska tää tota
yritysarvo luonti on kuitenkin se ykköskriteeri, mutta sitten
tässä niinku ainakin hesari on kirjelmöinyt että tää tää ei ole
kovin ystävällinen ostaja vaan niinku lopettaisi työpaikat
suomessa. Sitten todennäköisesti jos
historia toistaisi itseään niin nää hallituksen puheenjohtajalle
varsinkin tosi hankalia asioita kun sulla tavallaan on tää
taloudellisen intressin lisäksi joku ton tyyppinen kompleksinen
asia. Joo ja se on hirveän
kiinnostavaa. Just niin kun tosi kaukana
historiassa kun pitkään pitkään kuitenkin silloin
talousjournalistit niin aina aina niin kun kun sanotaan
jotakin niinku sitä klassista noin niin tää jonka luin myös
niin mietin vähän että että mihin kaikkeen tämä nyt
pohjautuu ja perustuu ja mikä tässä on niinku ideana niinku
leimata se niinku etukäteen sitten semmoiseksi mutta että
voi olla että historia on tämän näköinen sen korva en siitä niin
pitkään että selvittänyt. Nää on niinku nää on
kiinnostavia tilanteita kyllä tän nää valtaustilanteeseen
toinen anteeksi on vielä tää timon.
Vanha työpaikka triton. Siellä on tuolla kaverionin
apajilla, että siellähän on pääomasijoittaja.
Otetaan nyt positiivinen kulma pääomasijoittaja.
Itse olen niinku haluan nyt sitten tätä kuuluvaa.
Kiitos tota kiillottaa mutta tota tässähän on tämmöinen
klassinen pääomasijoittaja toistensa päälle tuolta
pörssiyhtiön kimpussa tilanne että mutta sano vaan timo sen
alkuperäinen idea mikä sulla oli siinä alkuperäinen alkuperäinen
idea oli se että tuota käytit tätä rovio esimerkkiä siitä,
että kun tulee ulkopuolelta tarjous joka asettaa hallituksen
äärimmäisen tuota. Siis velvoitteeseen siitä, että
joutuu ottamaan kantaa siitä, että onko tää nyt
osakkeenomistajille hyvä. Eli he tavallaan joutuvat niin
kun pohtimaan sitä osakkeenomistajien kannalta,
että pystymmekö me yhtiönä sen nykytilanteessa luomaan jotain
parempaa kuin se ulkopuolelta tullut tarjous.
Ja tää on niin kun omistajillekin sellainen viesti
sitten siellä hallitukselle, että meidän pitäisi olla koko
aika. Korvata auki siitä niin, että
mikä on tämän yhtiön potentiaalisesti se paras
mahdollinen arvo. Ja jos tämä ulkopuolelta tuleva
tarjous ylittää sitten sen, niin ehkä joku toinen on meitä
parempi omistaja. Mutta toi kaveri on tilanne ja
aikaisemmin tuota. Muncha tilanne niin tuota että
tämmöinen niinku cornerstone f millijoittaja lähtee
pääomasijoittajien kanssa kimppaan tekemään julkista
ostotarjousta ja mahdollisesti takaisin sijoittaa.
Niin tää on mielenkiintoinen variaatio mikä on tullut suomeen
niin oikeastaan vasta niinku viime vuosina että seuraan
suurella mielenkiinnolla, että yleistyykö se laajemminkin ja
mitä niistä tulee, se on Suomessa harvinaista, mutta se
ei ole muualla harvinaista joo, mutta ehkä sitten otetaan
pääomasijoittajat oman luokkana. Yleensä se ne eivät.
Siis tää on erikoistapaus. Ja ne lähtevät pörssiin
nostelemaan firmoja yleistilanne että operoidaan.
Ei julkisella markkinoilla niin niin teillä oli myös näitä
pääomasijoittajien haastatteluja tai saada m funds niin kuin
eniten ilmatilaa tässä keskustelussa siinä.
Mutta minkälaisia havaintoja sieltä tavallaan
pääomasijoittajan omistajuuden ilmenemisestä tuli.
No kyllä pääomasijoittaja on se joka tekee kotiläksynsä hyvissä
ajoin jo ennen sijoittamista ja antamansa lupaus niille
rahoittajille on se, että siinä analyysivaiheessa tämä keissi
nämä täyttää sen edellytykset jotka on ollut että se raha saa
sen tietyn minimitason. Onko se 20% vai
kaksikymmentäviisi prosenttia tuota noin sisäistä korkokantaa
vai? Vai rahat takaisin 2 ja puoli
kertaa ja tuota noin siinä on olemassa aika määrätietoinen
suunnitelma omistajalla mitä toimenpiteitä ja siellä pitää
tehdä ja mikä kunkin näistä toimenpiteiden vaikutus on
niihin asioihin jotka vaikuttaa sen arvon kehittymiseen ja
niissä on usein takaisinsijoitus elementti eli tavallaan vaikka
niinku yrittäjäomistaja on ollut.
Öö myös toimivan johdon edustaja ja ja sitten tuota omistanut
vaikka sataprosenttia tai tai pienillä vähemmistössä hieman
vähemmän, niin niin usein sitten tota pääomasijoittaja ottaa
kontrolli, mutta sitten ainakin se ydin tuota lisäarvoa tuottava
omistaja tota johtoporukka sitten takaisin sijoittaa näissä
rakenteissa, että siinä syntyy aika mielenkiintoinen tota
omistajuuden vaihto siitä tavallaan sun omasta
kontrollista tavallaan pää pääomasijoittajien kontrolliin.
Kuitenkin sillä, että sulla on tota vähemmistö sijoittajana
todella isot insentiivit juosta se kasaan ja me ollaan sitten
tällainen taho joka yrittäjänä on kasvattanut yrityksen
tiettyyn pisteeseen. Toteaa, että tässä vaiheessa
tällainen, d riski eli se, että minä saan jonkun korvauksen
siitä kymmenien vuosien yrittämisestä, niin sitä tuskaa
luopua siitä yrityksestä voi helpottaa se, että siihen voi
jäädä vielä mukaan katsomaan, että miten tää pääomasijoittaja
sitten saa aikaan ja tulee toimimaan siinä teillä ei oli.
Ei ollut hirveästi tota teknistä kulmaa.
Siis joskushan näissä on käydään niinku osakassopimuksen ja
tuota. Yrityskauppasopimuksen välisiä
ristiriitoja ja muita, mutta tota tää oli tavallaan hyväkin
että tää ei ollut mun mielestä niin kuin sanoitte, että ah
kirje jonka alla ei niinku luhistui illalla illalla vaan
että pystyy sillä aika kepeänä lukemaan.
Teillä oli myös tämmöisiä tota hassun hauskoja esson baarin
väittelyitä. Tässä sitten niinku joka luvun
alussa tota oliko sanokaa jotain tästä kirja kirjan tota
tematiikasta siis tota varmaan siinä on varmaan siinä on vähän
yritetty vietellä. Tota lukijaa eri tavoin.
Siis siinä on myös alussa tätä omistamisen filosofiaa ja
historiaa ja ja myös hyvin erilaisista maailmoista, että.
Ainakin noi itse itse tota tietokirjoja tehneenä niin kun
mun yritys on saada se lukija niin kun semmoiseen koukkuun
että se ei niinku tyrmää tyrmää tylsyyden se kirja heti
ensimmäisellä sivulla sivuilla tota koska se on niinku aika
huono idea jatkon jatkon kannalta että sillä tavalla
sillä tavalla sitä on. Sitten on varmaan vähän haluttu
haluttu tuoda lähemmäksi ihmistä ja tota ja ja hassun hauskoja ne
saattaa olla, mutta toisaalta tota niissä sitten on aina joku
totuuden siemen myös siellä sisällä esimerkiksi esimerkiksi
tota. Veronmaksajien yhtiökokoukselle
jossakin sumiaisten baarissa, missä pohditaan valtionyhtiöiden
tilannetta, niin kyllä me vähän luulen, että sitä pohditaan
sinne niissä baareissa myös aina välillä kyllä myös puhutaan
postista tai VR, stä tai jostain muusta.
Se on ollut se pohdinta on aika aika paljon tuon näköistä.
Joo sitten tuota tässä oli jonkin verran ulkomaalaisia tai
cevianin mainittiin, mutta sitten oli oli valtion omistus
oli käyty keskustella tanskan ja ruotsin kanssa ja yllättävän
samantyyppistä niin kuin noin muutaman %1 2 3% osinkovirtaa.
Kaikki maat tuntuu saavan että tota SUOMI ei ollut niin
järkyttävää köyhä kun mä itse näen että tietysti norja on asia
erikseen jossa jossa on maailman maailman suurin tota.
Tämmöinen kolonialistinen tota eläkerahasto tota yli tuota
biljoonan varallisuudella, mutta tota oliko tässä tämmöistä
niinku ylikansallista benchmarkkaus kuulon maali
pikkaisen. No me ei oikein tehty sitä
systemaattisella tavalla, mutta siinä keskustelussa kyllä niin
kun voi voi ehkä sanoa näin, että ruotsiossa on ollut tätä
valtion omistusta kauemmin ja sitä on harjoitettu siis sillä
tavalla, että siinä on ollut rakenteita niin kyllä se niin
kun menokin oli paljon on paljon rauhallisempaa.
Kuin esimerkiksi suomessa ja tanskassa taas tilanne on se,
että valtio tai poliittinen taho aika läheltä kävi selville.
Tässä tanskan valtionrautateiden keississä.
Niin tota kuitenkin on sitä yhtiötä siinä ja näin ollen niin
niin niin niin tuota SUOMI. Ei ei varmaan niinku tässä
kokonaiskirjoissa kauheasti poikkea, paitsi sillä tavalla,
että Suomessa on poikkeuksellisen paljon tuota
valtion omistusta ja sitten mun mielestä noi käyttää muut
pohjoismaat. Tätä säätiö rakennetta tavallaan
sen niinku kansallisen vallan niinku vahvistamiseen ja yli
yliajan jota täältä löytyy. Aika vähän me ollaan aika pääoma
köyhä maa, mutta me ei myös osata tota peliä kovin hyvin.
No nyt täytyy tietysti toivoa, että näistä näistä tuota family
office joihin viitattiin niin niistä muodostuu aikaa myöten
sellaisia joilla on. Aika paljon enemmän
varallisuutta ja sitä kautta syntyy sitten tätä aitoa
suomalaista omistusta, joka ei ole valtion omistusta eikä
sitten tämmöinen. Niin kun filosofinen kysymys
tässä loppuu vähän provosoivasti tuota maailman talousfoorumin
jonkun sivupaperin sivukulmassa pohdittiin sitten tota että
skenaariota että että omista mitään ja olet olet onnellisempi
kuin koskaan ja tästä on sitten tietysti saatu
salaliittoteorioita pystyyn, että tämä olisi joku
ylikansallinen tahto että. Pienet ihmiset eivät omista vaan
toimivat vähän niinku vuokrataloudessa, mutta
filosofisesti. Esimerkiksi antti rinne ylpeästi
kirjassa on sanoa, että hän ei ole ikinä omistanut yhtään
mitään ja myöskin tää Riku Aalto sanoi, että hän niin kuin
periaatteessa ei omista mitään, vaikka on käyttääkö sitä massia,
niin tota toi tavallaan omistamattomuus.
Sehän on vapautta. Onko teillä tohon jotain kulmaa,
että mun mielestä joiden taakka versus omista ajattomuuden
niinku vapaus ehkä ehkä tästä täältä aloittaa?
Jos sopii niin tota sanoa että siis.
Omistaminen on alunperin vapaus, joka syntyy tuhatkaksisataa.
Luvulla siis hallitsijanvaltaa vastaan, niin hallitsija
hallitsee magneetit ja hallitsija verotusoikeutta
vastaan ja tota sen sitä voi katsoa myös siltä puolelta.
Mutta totta kai siis niinku varmaan varmaan vuosisatojen
aikana omistamista on tullut siis sellainen äärimmäisen
poliittinen asia, niinku eri vaiheissa.
Kyllä karl marxilla oli yksi ja toista sanottavaa, niin tuossa
kirjassakin kerrotaan omistamisesta ja ja sitä
poliittista keskustelua on käyty ja on on maita, jossa
yksityistäminen on kielletty ja ja jos.
Ja taas uudelleen sallittu ja sitten on tämmöisiä.
Meidän vieressämme oleva itäinen naapurikin, jossa siis se on
hyvin mielenkiintoinen omistusjärjestelmä, jossa jossa
valtion hallitsija niin, mutta hallitsija myös hallitsee siellä
parhaillaan niin kun valtavan suurta omaisuutta apua.
Projektinsa kautta mä haluaisin vielä yksi teknisen huomautuksen
tässä sanoa ihan varmuuden vuoksi, kun tuossa äsken
keskusteltiin kaverioinnista ja tri tonista, niin julkisten
tietojen mukaan tekijä, jonka omistanut tritonin
neuvonantajat. Sen takia en paljon osallistu
tähän osallistunut tähän keskusteluun.
Jos jos se nyt ketään mahtui kiinnostaa kyllä kyllä toi
voittaisi, mutta että mutta se on tieto joka löytyy siis niinku
niin kun tritonin tekemistä asiakirjoista, että se ei ole
mikään salaisuus myöskään mennään itse asiassa vielä tähän
tohon tota tiedottamiskulmaan, mutta tota onko tuosta niinku
tavallaan omistajuuden taakka? Versus tuota niinku toki jos
sulla on resursseja jotain omistaminen on esimerkiksi
niinku likviditmuodossa niin se antaa antaa vapausasteita että
se on niinku fakta. Mutta siis myös se että sun ei
tarvitse nyt sitten. Muut hoitaa ja mä elän niinku
sitten vaikka kädestä suuhun valtion turvaverkosta tai muita,
niin onhan se niinku vapautta tuova että sun ei tarvitse
tavallaaneroida elämääsi omistajuuden kautta otetaan niin
kun vähän laajempaan perspektiiviin niin nythän
suomessa on miljoona kansalaista, jotka omistavat
yritysten osakkeita ja tota he ovat he ovat valtaosaltaan he
ovat sijoittajia eli he ovat säästäneet rahaa ja panevat sen
sinne ottamatta kuitenkaan niitä pääomistajan harteille tulevia
velvoitteita. Ja silloin me musta tuntuu, että
se se omistaminen ei ole sillä tavalla raskasta, että se voi
aiheuttaisi jotain pohdintaa siinä, että pitääkö omistaa vai
pitäisikö kokonaan olla ilman. Totta kai se on jokaisen yksilön
valinta, mitä hän tekee. Joo ja eeva ahde kävi sieltä
sitten sanoi teistä kaikki strippaaminen, kun joku kysyy
että pitääkö pääomistajan pelastaa firmat tota oma omalla
tota kustannuksellaan muiden piensijoittajien edustaja, niin
hän sanoi, että kyllä tämmöistä toivottaisi, mutta sitten se
tuli. Filipin aminoff sanoo sitten,
että itse asiassa. Noissa niinku startupeissa se on
kyllä hirmuinen taakka, että jos ajaudut siihen niinku
pääpelaajan rooliin siellä joo totta eli eli tota kaikki
tavallaan odottaa että sä oot se kaveri joka laittaa tyhmää rahaa
tyhmän rahan päälle. Ei kun fiksua rahaa tyhmän rahan
päälle että. Hyvä ehkä tuosta niinku loppuun
vielä tästä tota viestintäkulmasta eli eli eli
tavallaan niinku niinku tässä kuultiin niin myös edustaa tätä
viestintäkulmaa niin kuinka tärkeää on tavallaan
kommunikoida sitä omistajan viesti entistä tärkeämpää siis
varmasti varmasti siis, koska viestinnän merkitys noi muuten
on kasvanut yrityksille paljon ja se on niin kun kulmahuoneessa
ja se on hallituksissa ja sitten strategia on siellä niin kyllä
mä sitten niinku se tavallaan se se seuraava vaihe joka varmaan.
Tapahtuu on se, että muistaa viestinnästä tulee vielä
tärkeämpää ja se pitää pystyä tekemään huolellisesti.
Siinä loppujen lopuksi puhutaan myös siitä, että että että miten
se omistaja viestii tai omistajat riippuu niin kuinka
paljon niitä on ja onko pääomistajia vai onko tota
hajautunut omistus, niin joka tapauksessa kuitenkin se se
viestintä myös ratkaisee sen saako selvitys niinku pidettyä
parhaat työntekijät ja muut että se on niinku lähempänä nykyään
nykyään nykyään niillä aloilla missä ihmisistä on pulaa niin on
myös mahdollisuus valita semmoisia yrityksiä joissa.
Omistuspohja on sellainen, joka tarjoaa mahdollisuuksia
tulevaisuudessa ja näyttää kehitystä eteenpäin, että kyllä
siellä on siis ja sitä viestintää pitää osata se se ei
ole täällä. Se ei ole ihan niin kun se ei
toimi. Mun mielestä jos mä katson sitä
niinku oman työni näkökulmasta tässä viidentoista vuoden ajan,
että. Pitäisi olla.
Pitäisi olla uskallusta. Pitäisi olla rohkeutta.
Pitäisi olla selkeyttä ja pitäisi todella olla niinku olla
niinku kirkas se omistajan tahto kun kun julkisuuteen mennään
mennään näistä asioista puhumaan.
Aivan liekaa on sellaista että että niin kun on se vähän vähän
vanhakantaista spekulaatiota, että mitähän siellä kabineteissa
nyt oikein mietitään tyyppistä ja ja tota ehkä vähän vähän tota
arkuutta tulla tulla julkisuuteen sitten omistaja
runsaan tää tää nuorempi sukupolvi.
Startup yritykset ja isoja yrityksiä tehneet on vähän
toisenlaista porukkaa ja ne niille se on niinku jotenkin
rennompi juttu ja ne tietysti myös tekee monenlaisia asioita.
Sitten muitakin kuormittamista, että parantavat sitä maailmaa
myös. Eikö tässä ole nyt ole kuitenkin
nähtävissä se selkeä. Kehitysviestinnässä ja näissä
asioissa, joissa nyt tänään puhumme niin siihen suuntaan,
että että avoimuus on tullut enemmän ja enemmän.
Perusprinsiipiksi ja ja tota ollaan valmiita kertomaan
yhtiöstä yhtiön omistajista omistajien suunnitelmista
enemmän kuin mitä aikaisemmin ennen.
Oli se mentaliteetti, että pidetään salaisuudet lähellä
itseä eikä kerrota muille kuitenkin vaikka tavoitetila on
varmasti tämä, että se mitä omistaja tahtoo välittyy siinä
hallitukselle ja se taas näkyy sitten niina strategiana ja
siinä suunnitelmallisuuteen. Miten se johto toteuttaa niin
kaivelin tässä papereita järjestellen.
Niin on se vanhan Talouselämän haastattelun, jossa oli boos
silloin niin työnantaja niin niin olimme tehneet
kansainvälisen ja suomalaisen tutkimuksen.
Kuinka hyvin? Tää strategia tai omistajan
tahto strategia ja sitten johdolle menee sinne hallituksen
ja johdon ja omistajan välillä, niin se on valitettavaa kuinka
umpiossa. Itse asiassa hallitus ja
omistajat elävät, kun he kuvittelevat kuinka hyvin heidän
johtonsa tietää ja tuntee todellisuudessa heidän tahtonsa
ja heidän strategiansa. Ja enkä mä usko, että se on
paljon vuodesta kaksituhattaneljä vielä
muuttunut. Kyllä tää on kompleksinen asia.
Hyvä mulla on ollut tota vieraana tuota tämän omistajan
tahtokirjan kirjoittaja timo leino, markku pohjola ja harri
Saukkomaa. Kiitoksia vierailusta.
Kiitos kiitos ja kun olette tänne saakka katsonut tai
kuunnellut, niin harkitkaa kirjan hankkimista ja
laittakaahan tän kanavan tilauksen.