Vítám vás u podcastu táta už to vím.
Ahoj tatínko. Ahoj amálko.
Mami dneska jsme tady a budeme natáčet další podcast.
Máme super téma, já bych na začátek chtěl moc poděkovat
všem, co nás poslouchají, popřípadě sledují na youtube
odebírají. Docela nám to tam roste, takže
moc děkujeme. Moc nás to těší a jsme rádi, že
se vám to líbí, že sledujete, posloucháte, aspoň víme, že to
má smysl, to dělat dál, takže ještě 1 děkujeme a pokud budete
dávat palce laik. Follow a komentáře dál, tak se
nám to pomůže ještě víc. Kanálů.
A našemu kanálu buď youtube, Spotify, applemusic nebo další
podcasty. Tak děkujeme a.
My dneska natáčíme, proč spííme a želvička taky.
Máme supr téma, protože ami, jak to vzniklo?
Když jsme šli nějak po chodbě, že alžbětka byla unavená tvoje
sestra a ty ses mě zeptala, proč vůbec spíme mami.
Hele, tak proč teda vůbec spíme? My jsme měli energie a hlavně
když spíme, tak náš mozeček všechno, co jsme udělali, tak už
nepřemýšlí. A když máš nohy těžké, tak to
známe nebo prostě něco těžkého, tak něco z těla, tak to znamená,
že se ti chce spát. Jo, takhle no dobře, ty jsi
řekla hezky ten mozek, že už nepřemýšlí on nepřemýšlí.
To je pravda, protože když my spíme, tak celé naše vlastní
tělo odpočívá, regeneruje se a nabíráme energii, že zase sílu
amalko, ty jsi řekl správně, s tím mozkem on nepřemýšlí, ale co
on dělá ten mozek? Přes den všechno už jsi jako v
té hlavně uloží. Jako představte si takové koule,
kouličky, takové malé balónky a představte si takovou.
Jako kdyby dráhu, na které se bobuje jako v Rakousku, my jsme
byli v Rakousku a tam jsou takové boby, které jsou na
takovém, jako kdyby kopci, a to jsou takové 2 železné tyčky to
vyjede nahoru a pak to jede dolů no.
Dobře a tak. Pokud je to dvouzelené tyčkách
tam dojde a představte si ty zelené tyčky, akorát že jsou
menší a jsou v naší hlavě. Jo a po těch jedou ty kouličky.
V těch koulích jsou ty nápady, počkejte, viděli jste někdy,
kdyby jste viděli v hlavě v hlavě 1 nebo v hlavě 2.
V hádku myslíš? V pohádku, tak tam taky byly
takové kolejničky a takové kouličky a to, co se vám přes
den stane, tak to vyjede taková koule třeba.
Vzpomínky, vzpomínky. A ty vzpomínky buď budou jako
hezké, že je, budete mít napořád.
Nebo ne? A potom večer ty vzpomínky
pojedou takovým, jako kdyby bludištěm až úplně třeba.
No jsem sem. Spíš v rámci tvé hlavičky, ale.
Dobře, no tak, někde jsem no, tak třeba tady a.
Až tam přijedou, tak tam bude takové jezero AV tom jezeru se
to všechno hezky. Spojí, aby sis to pamatovala.
No. Dobře, no tak řekl jsi to tak,
jak to třeba zhruba bylo v té pohádce, nebo jak jsi to
představuješ, nebo jak nějak dohromady jsi to spojila?
Jo, přes den vlastně všechny myšlenky nebo cokoliv jste se
naučíme, nebo někde vidíme, slyšíme jo hezké špatné věci si
ten mozek třídí. A on taky cítí to, co může
zapomenout, že jo nepotřebuješ si pamatovat cestu do školy,
pokud to nebude pro tebe nějak jako důležité a.
Podobně abysem viděla, kolik chodit.
Do školy to kdyby jsme si měli pamatovat každý den v našem
životě úplně každou minutu a všechno, co děláme, tak ten
mozek ze chvilu zaplníme. A to právě ten mozek nechce,
takže on zapomíná a třídí věci, které se nám budou hodit, které
ne? No je to tak, je to jak kdyby si
uklidila v pokoje. Ráno ho měla připravené, že zase
nějaký prostor tam na hraní. Tak toto stejné i ten mozek se
uklidí a ráno je připravený. Dobře, já usínám.
Můžeme ještě vrátit se k tomu, jak ti brněly ty nožky, pak mi
řekneš, že usínáš, to bysme taky chtěli dětem potom říct, jak se
usíná a nejlíp, že. No a ty jsi říkala, že máš třeba
ještě brní nožky, nebo že máš těžké nožky?
No že máš těžké nožky. Jako vždycky chodíš jako ta
tvoje činka, kterou máš doma, že budeš mít tak těžké nohy, že ani
nevlezeš do postele. A třeba tady po těch mých
schodech. Že neozeš do mé postýlky tak
jakože až budou těžké třeba utni celý tělo, až bude těžký.
Kromě tady tohlencté hlavy tak a tak.
Už je čas, aby jsi šel spát, nebo šla prostě.
To není jako teda ukazatel toho by jsi šla spát, ale přes ten
spánek přes tu noc si to tělo odpočine, protože vy když ležíš,
tak se nehýbeš a svaly můžou se regenerovat.
Opravit, že? Se hýbu, já tam dělám různé sudy
a. Posuny občas.
Občas dolů z postele, takže to je úplně 1.
Jak vpadám hlavou z postele? Ale právě v noci si ty svaly
odpočívají a tvůj dech se zpomalí.
Tvé srdíčko se zpomalí, tluče velice pomalu.
A. Od alžbetky na.
Še malinké ono ještě neví, jak se má uklidnit, že k tomu se
taky pak dostaneme, ale jo, ty to tělíčko si odpočine, že se ti
zpomalí dech kokot srdce a ta energie, kterou by si přes den
věnovala do pohybu, se ti věnuje do opravy tvého těla a malé děti
v noci hlavně rostou. Vždycky, když vyrosteš, tak ne
přes den, ale přes noc. Víš?
Tak to teda nevíme. Od Petra mi pořád pocuť.
Ale už pomalu roste, jenže ty taky rosteš, takže budete pořád
stejné. Víš stejném poměru, no amalko a
ty, když usínáš, jaký máme teda fáze, řekneme si to je hodně
zjednodušeně, jaké máme fáze teda té noci, nebo toho toho
spánku. Když usínáš, tak bys ty měl mít
ztlumený světlo. Proto já, když mám na posteli
lampičku, tak to mám u zdi, aby tatínek mohl dobře číst a
usínám, já usínám tak, že si tady čteme ten, kdo ne.
Ten kdo? Jenom poslouchá a nekouká se tak
já to teďka, takže máma knížku z naší školy z knihovny a jsou asi
tak 5 dílů jich a já jdu od pětky, takže teďka mám čtyřku.
Předtím jsme měli klofáky, teďka mám bouráky a to je moje teďka
nejoblíbenější knížka na čtení. Jo ono to nevadí, že jdeš pozadu
že jo ono to každý ten díl je jiný.
A nejsou úplně na sebe navazují AO čem to je, to jsou 2 kluci
takový. A oni chodí do školy a tady v
téhlenc té knížce, co už jsme přečetli, my jsme tak už někdy v
půlce, že chodí k paní učitelce prostě do školy a jsou prostě 2
nejlepší kamarádi. A prostě to, že ještě.
Tady spolu a. Zažívají spolu dobrodružství a
ještě a potom. Ještě a až mi tatínek přečte
někdy nebo maminka knížku spíš maminka, protože tatínka pořád
chce Alžběta. Teď se klidně na kameru, tak jo.
Až mi přečtu knížku, tak. Se tak mi pustí pohádku na
poslouchání na telefonu a pak odejdou a pak zase přijdou.
Tak shrneme si to, co je důležité pro to, aby se nám
dobře spalo. A tatínek spí jenomže si lehne.
Položí. Ale ty jsi to dobře řekla a celé
postupně důležité proto, aby se nám dobře spalo.
Je teda mít málo světla, nebo respektive nějaké světlo tak,
aby nás to nerušilo, že to světlo, třeba my třeba teďka my
je rozsvícené. Tak přitom by se nám moc dobře
nespalo. Takže třeba noční lampičku
nějaké světélko potom mít, co? Klid že, takže opravdu si číst
knížku abysme se uklidnili. Uvolnili měli už nastartované
takovéto ten klidový režim, že ten pomalu se o to.
Ještě může dobře usínat, když chodíme spát ve stejnou dobu a
pak ještě když. Se přitulíte ke svému nejlepšímu
plyšáčkovi to pomáhá zase mně. Já tady mám tady mojí takovou
opici takovou malou. Ukaž ten, kdo neviděl?
Rozpláclou opici, pak tady mám želvičku malý tatou a takový
polštář. Krásně voní.
Co voní, že mňam v něm byly nějaké bylinky.
Že jo. Prostě nahoře to mám ještě
nahoře, klidně ho přinesu. Nemusíš.
Přerušovaný pod. A mějte, ale dívej ty jsi to
řekla dobře. Akorát spousty věcí dohromady.
Jo, to si taky řekneme, tak jenom můžu to zase shrnout
rychle. Jo, tak je důležité.
Třeba nekoukat na televizi nebo tabletu nebo telefonu před
spaním, ale už minimálně aspoň hodinku my kolik máme 2 hodinky
skoro předtím už máme klid, máme ztlumené světla, aby se nám
dobře spalo. Snažíme se.
Ne vždycky nám to vyjde, že když si se sestrou něco hrajete nebo
kočkujete tak, aby byl klid, že ano, přečteme si pohádku, potom
se třeba muži můžeme chviličku povídat a nebo když.
Už jdeme za sestřičkou, nebo my si chceme taky třeba okoupat,
že? A jít spát, tak ti pustíme
nějakou pohádku na poslouchání zhasneme a ty už pomalu usneš a
mi a ty jsi řekla, že aby se nám dobře spalo, počkej, copak se?
Děje, máš tolik obrázků? Lepší to potom ukážu.
No a my hele, ale ty jsi řekla dobře, že je důležité si udělat
to prostředí na spaní, že jo, takže třeba ten plyšáček nebo
polštářek oblíbený. Že aby.
Se ti dobře usínalo. Měkkou postýlku.
A teďka spím bez postýlky, protože mám jenom deku pod tam 2
deku a potom polštář. Otočím se na bok, otočím se KK
mamce nebo k taťkovi zadečkem a prostě tak usnu nebo vosku.
Tak se spí dobře. A pak se převaliju a přivaliju a
převálím. Zas nepřevaluješ?
Dobře ano, to jo a hele ani vy. Když už teda spíš co zdají se ti
nějaké sny. Zdají se nějaké síla?
Ten se mi zdál dneska. A mně můžu to trošku uvést, když
máme nějakou, když to řeknu hodně.
Zjednodušeně hodně, opravdu jenom tak nějak, aspoň teda pro
děti, tak a my máme nějaké fáze spánku, tak to je 1 to usínání,
že to se tělo uklidní. Doma desetech srdíčko.
A uvolni si tělo svalny, nikdo se třeba i může klepat, že jako
že se tak uvolní, se mu svali počkej a my to dobavíme.
Jo uvolni si museli, potom máme fázi, kdy můžeš začít snít a
právě během toho se ti zdají sny jsou teda krátké, ale zdají se
tam, jsou dlouho. No.
Buď naštvané. Nebo smutné nebo strašidelné a
nebo? Rošťácké a nebo hezké mě se tady
většinou rošťácké že a zbytku zmordují.
Sny jsou vlastně to třeba odraz toho, co jsi prožila, nebo něco,
jak jsi, jaký jsi měla den nějaké věci, které jsi viděla a
podobně, a to tělo spíš ten mozek si to pomalu postupně
přemítá, ukládá a může se to projevit do toho snu.
Je to, jako kdyby si tvůj mozek koukal se na takový film na
nějakou pohádku. Že takhle takhle i to může být a
je to pořád dokola přes celou noc, že?
A střídá se nám klidová a snová fáze toho snění někdy upadáme i
do hlubokého spánku a podobně. To už je složitější.
Já to se nemám, říká. Každopádně amálko nejdůležitější
a nejvíc se člověk vyspí ještě před půlnocí.
Takže když jdeš spát, tak potom před půlnocí.
A já co ještě třeba důležitého na to, když jdeme, a když bychom
chtěli jít spát, tak jak vůbec začít celý ten podvečer?
Třeba nějaké rituály, aby si to tělo už postupně jako navykalo
na to. Co děláš maminka dělá no.
Maminka ta se uklidňuje, to je pravda ta.
Chce to je klidná, ale já jsem v Turecku.
Myslím tím to, že třeba. Jít se okoupá, že o šesticí
zuby, u toho už bysme se měli zklidňovat celou dobu.
A pak právě no to už jsme tady zívá, že přeci v klidu jo, pak
třeba už si fakt opravdu jenom v klidu hrát nebo chystat se na
spaní a potom, co jsme říkali knížka povídat si a už spát
dobře. A proč je to teda všechno
důležité, aby ten mozek si odpočinul?
Protože když si neodpočine. Co se s tebou?
Děje. Takže ve škole, takže napíšeme
si tohlencto a tohlencto, což si napíšeme.
Nechápu to co si napíšeme, no tak poslouchej líp.
Cože co mám dělat? Co to co se týčevedla, že když
se nevyspíme, tak jsme nepozorní, že třeba unavení ano
a třeba taky máme špatnou náladu.
Nechce se nám nic dělat, hrát a podobně, že?
Nechtějí sedět. Aby se nám taky lépe pamatovalo,
abysme se lépe učili i věci. Dobře.
A, však to jsem říkala, máš? Pravdu mami hele, tak co ještě
máme dál? Chceš říct nějaký?
Cože proč to není vás kusů? Mami, já jsem si tady připravil
třeba na na závěr epizody mám jdeme ještě hádanky a teďka si
řekneme třeba jenom nějaký postup toho, co je dobré na
spaní. Hele, dívím tak tedy 1.
Určitě zklidnit hlavu. Platilo, že takže zkusit třeba
to, co dělá maminka, sedí pomalu dýchá třikrát se.
Hluboká medituje hezky sedí v tureckém 7.
Stačí jenom ještě uklidnit. Každý na to jde jinak maminka
právě takhle ale mně stačí já, když si lehnu.
A spíš. Přesně tak, pak třeba nějaký
večerní rituál. Co třeba někdo pije?
Teplé mléko si dáváme třeba my s maminkou.
Hřbeta hřbetka. To mandlový.
Tobě. Nechutná alžbětce a chutná
mlíčko. Mypíme s maminkou třeba čaj že?
Já piju studenou vodu. Ty piješ vodu?
No no i tak se ti dobře. Nepiju než vládu jen nic jiného
než. Vůbec potom, co třeba klidné
myšlenky? Jak?
To naladíme myšlenky a pořád přemýšlím.
Kdybys právě neměla, protože když budeš pořád přemýšlet, tak
si to tak nedosáhneš té. Fáze toho pořád v posteli, někdy
vrtím u té pohádky. A potom pohádce teda ti pomáhá
co? O pohádce, až to skončí, no
prostě nic. Prostě se tam převaluju a pak až
usnu a pak se zase probudím. Pak se.
Zase přikryju, pak se zase probudím, pak se zase.
Coby třeba nemělo být, aby se nám dobře spalo.
Neodkopávat se. To nemusí, když někomu je teplo,
tak se rád odkopává. Neodkopávám a já nechci se
odkopávat. Peřina si pořád sama někde
odsud. Lepší je, lépe si spí v nějakém
chladu než v teple že. Takže mohl být třeba chlap, že
vyvětrat se otevřít si okno, že je tam trošku chlad?
Sejde ke mně letí mouchy. A pak mi tam lítají tam a ta
síťka je děravá. Trošku.
Dobře, tak mouchy, to je pravda. Když máš mouku nebo komára v
místnosti, tak se prc spíš, že tě budí.
Já jsem tady už mola. No lepší je ho vyhnat ven.
A pak jsem tady měla mouchu ta moucha mě celou dobu, když
maminka čte, tak otravuje a pořád letí u okna.
Já ji vždycky chytnu za tu její nožičku, hezky mě lehká a pak
vyhodím ven plete. Dobrý no a my takže aby mi byl
hluk aby byla nejlépe tma. Že, tak se nám spí nejlíp, tak
jo ami, řekneme si nějaké zajímavosti.
Máme nějaké zvířata? To mě přišlo asi nejzajímavější.
Říct ta kočka. No počkej tak schválně tak řekni
ta kočka. To jsme měli už v podcastu o
kočka. Kolik prospí kočka?
Kočka pro spíš celý den. Skoro celý den.
No spí celý den naše dinka, když jsme ve škole jinak o víkendu,
když jsme doma, pak jsem, tak jí pořád ažbetka prohání.
A já. Proto se moc nevyspím.
A nebo si pustíme nahlas mega rádio a ona zrovna spí pod
rádiem, takže fejco nelíbí. To je pravda, ale kočka to spí.
Dlouho jsme si říkali v podcastu o kočkách, to je spláž a pak.
Můžu ti? Ha udělá ráno bude.
Mami a třeba věděla jsi, že žirafa žirafa spí jenom 2 hodiny
v kuse a spí ve stoje neléhá si? Však já to spí i kůň a poznává.
No to jo a žirafa nespí nebo t kůň.
Kráva spí déle ale žirafa spí třeba jenom 2 hodiny, ale různě
přes den víš, že najednou třístinu žirafu že má otevřený
oči spí poxas probudí, jde dál, okusuje listice stromů a spí
víš. Komik.
A co netopýr? Jak dlouho myslíš, že netopýr
spí? Spí asi tak on spí celý den a
večer vylítává, protože. Máte holka přesně takový, ten
spí až 20 hodin denně. Ono to je skoro celý den.
Skoro. Jestli víš, kolik prosíme my za
celý náš život třeba? Tak to nevím, proč může
přespíme, když je v Austrálii ráno, tak už my chrápeme, tak?
My už spíme no. Některý, protože ty už kdyby jsi
byl v Austrálii, tak už by jsi sjedem, nebo už dávno před.
Jimmy spíme 1 třetinu našeho života prospíme.
Představ si, že ano je Tomáš, když má školní rok tak z celého
školního roku. To jako kdyby jsi prospala
pofuse celý prázdniny. Hustý.
To hodně no je to tak. Ale jsou prázdniny by si ho ráda
prospala a nemůžu, protože ten uragán ta gorila mě pořád budí.
Ahoj, dobře, tak další země, co třeba delfíni víš, jak spí
delfíni? Spí.
Mají zavřené oči. Oni jsou jako kdybys trošku nám
měsíční, protože oni to plavou ne jako, oni jsou na místě, ale
pak musí vyskočit, aby se nadechli.
Oni spí u hladiny, ale spí jenom 1/2 mozku.
Černá. Má otevřené oko by se neutopil,
aby věděli, kde je furt ta hladina.
Víš, co je delfin je savec a potřebuje hlavně se nadechnout
třeba plíce. Takže má 1 má 1 oko?
Otevřený 2. Půlka mozkumu spí a 1 nespí a
pak se. To.
Střídají dobrý, že? To je zajímavý a jak to dělá pod
tou vodou, jak se mění ty? Očima otevřené oči, pořád máte
přes to Blanku. Takovou jsou zvyklé na na vodu.
Dobře, tak co máme? Tak 1 dám 3 otázky to je 1 dám 3
hádanky, já tobě a potom ty dáš 3 mě dobře.
Já ti dám 1 nejtěžší 1 prostředí a 1 úplně nejlehčí.
A pak ty měl úplně stejný dobře, takže začneme od nejlehčí.
Skáče to po poli má to uši. Skáče to po poli a má to uši.
Zajíc, super dobře. Tečka prostřední.
Svítí to? Aha.
Není to venku, svítí to a není to venku.
Svítidlo není tam venku. Nechce se podat jo.
Žárovka tam světlo žárovka a když je noc, tak to nesvítí
prostě venku žárovka svítí vevnitř a teď to úplně nejtěžší.
Má to uši, jo třeba řeknu, to musí.
Takhle no to máš spousty věcí a já.
Ti řeknu uši a kde a nebo zahřejeme si takové trošku
hádání zvířata, bude to co to to co takže?
Ty avici ty už si vymýšlíš ty mně stačí 2 to ti řeknu já 2.
Nemá to rádo Vánoce. Nemá to rádo Vánoce.
Byla to v pohádce. Jo tak to je grinch ano jo tak
to jo dobře. Tak to byla zase nejlehčí.
A já teď já jo hele tak schválně.
A já už jsem to tady říkal a před chvílí tak jestli si dávala
pozor. Jo, co spí 2 hodiny.
V kuse přes den. Žirafa.
Dobře. A dám další.
Jaké zvíře spí tak, že má otevřené 1 oko a spí jenom
polovinou mozku. Nebo tak kosatka nebo co?
To já jsem věno že. Se to zeleninu, a to je teda dám
nějakou těší? Jo schválně.
Jo, tak třeba když jsme se bavili o tom mozku, tak kolik
mozku má chobotnice? Počkám kolik?
Mozků má chobotnice. Jo počkat, takže ona má 5
poskůzků dohromady. Má velkej mozek rozplyme na 3
čáry ne na 5 částí. Co bude v tom a kdy je bude
chápat? Takže 1 malá věc.
Počkat 5 částí počkat kolik to je?
Mám 1 v hlavě já. Čtyry budu.
Chápat 5. Jo 9.
Ne 5. Fakt jo.
Spam je několik mozků k sobě mám úplně obří mozek, rozpůlím ho na
3 části na 3. Cože?
Na 3. Protože ty 3 spojů k sobě a pak
to rozpojím 1 bude v hlavě a čtyry budou v chapadlech. 4 v
chapadlech 4 chapadla. Ne má jich vidíš takže.
To je kolik dohromady? 9 no.
Fakt jo to nechápu. 9 1 má v hlavě a pak má v každém chapadle
dohromady je to 9 a mně to teda 1 velkej mozek je jako kdyby
rozdělený po celém těle, ale můžeme říct, že má 9 mozků.
Dobrý mami, tak máme všechno. Ještě chceš něco říct ke spaní,
tak máme všechno. Ještě nás napadlo, mohli by jsme
o ní udělat, jak jsme si dneska říkali ty hádanky, tak bysme
mohli udělat takovou malou minisérii o hádankách, třeba na
točí nějaké video a vy byste nám do komentářů psali, co to je?
Jseš pro. Uteče.
Ano. Já chci ještě něco dodat.
Tak povídej. Já by sem chtěla, aby kdybysme
třeba jeli někam na dovolenou, tak jestli bysme tam taky
nemohli něco natočit třeba do bešeňové a tam bysme natáčeli,
jak jsme se a tam by jsme to natočili a dal byste na
podcastu, jak jsme se tam měli. Jo můžeme nějaké hezké místo
třeba natočit. Možná, nebo že bysme někde
natočili podcast? Tramvajlečák.
Tak jo můžeme. Tam se ti zase nebylo, zas tady
prostě pánové do. Kufru asi vejde mohli bysme
třeba něco v přírodě a natočit to přímo na místě?
Dobře to je. Dobrý puberťák.
Zase puberťák, teda musíme točit v přírodě dobře, tak jo tak moc
děkujeme a my tak dík. A ještě chceš dělat něco?
Ne jo 2 lidečkové se loučí ahoj jsem vlčice.