Inflationen har börjat gå ner, men är fortfarande påtaglig och
lönerna hänger inte med. Våra pengar räcker till mindre
än tidigare. Det finns ingen lag som
bestämmer över din lön. Istället är det arbetsgivare och
fackförbund som förhandlar om löner, anställningsvillkor och
tjänstepensioner. Vad innebär det i dessa
speciella tider? Det ska vi prata om idag med
renemo, generaldirektör på Medlingsinstitutet.
Välkommen Irene. Tack så mycket.
Och vi ska väl nämna här. I studion sitter också dan
Olsson Björk, vår pensionsekonom, hej.
Hej, så låter du och så har ni ju mail då också?
Maria Eklund men Irene, du har politisk och facklig bakgrund
och har varit inblandad i genomförandet av många politiska
reformer från idé till proposition i riksdagen och
inför förra årets löneförhandling så spådde du att
det skulle bli de tuffaste på 25 år på grund av inflationen.
Men blev det så? Det kan man kanske inte säga,
men vi brukar ofta säga det jag tycker det har det blev.
Det är aldrig svårare än i år och på sätt och vis var det ju
sant, för vi hade ju aldrig upplevt.
Så där hög inflation sen industriavtalet kom till 97, så
det var ju jättesvåra förhållanden, men man kan se med
facit i hand så gick det ju otroligt bra.
Vi hade ju bara en enda strejk med ganska få strejkdagar.
Femtonhundra strejkdagar förlorar vi under själva
avtalsrörelsen och det är ju jättebra.
Vad vad, vad gör ni? Vad har ni för uppgift
egentligen med ämnesinstitutet? Ja vi ska då meddela i
arbetstvister så att om ett ett fackförbund varslar om att de
ska vidta en strikt åtgärd ofta då en strejk då måste de
informera oss och då tillsätter vi medlare.
Som försöker och då har man ett antal 7 arbetsdagar på sig att
medla i den här arbetstisten och för det mesta så går det bra, då
bryter det inte ut någon stridsåtgärd utan man man kommer
överens så vi hade 14 varsel förra året och 3.
Gick det bra i en gick det inte lika bra utan då blev det en
kort strejk. Men det här är ju liksom jämfört
med alla andra länder så har vi liksom väldigt få strejkdagar i
Sverige om man jämför med Norge och Finland och Danmark så har
de haft mycket större. Strejker så att vi är liksom
unika på det sättet. Där var så duktiga på att att se
till att inte bryter ut strejker och också man kan väl också säga
så här att det har funnits en liksom oro för
löneökningstakten, att i när inflationen är hög så är det ju
lätt att man liksom att man rent instinktivt tänker.
Men då måste vi också höja lönerna mycket lika mycket som
inflationen minst och det där kan ju leda till att liksom
inflationen biter sig fast på en hög nivå eftersom blir dyrare
att ha anställda personal så måste man höja priserna ännu
mer. Så så att i Sverige så valde man
en löneöknings eller valde och valde de förhandla fram en
löneökningstakt på en nivå som de flesta har upplevt var liksom
väldigt bra för inflationsbekämpningen och efter
för att när man förhandlade avtal då förra våren, då var
inflationen fortfarande på liksom en hög nivå att det var
ju liksom uppe på sade på 12 procenten en månad och man
visste ju inte då att den skulle gå ner.
Nu känner vi oss ganska lugna och trygga och tycker att ja,
men det här blir bra men det det var ju liksom ingen som var
säker på att det skulle gå bli en sån här snabb nedgång av
inflationen som det blev. Hade ni räknat med fler
medlingsuppdrag under förra året?
Man kan säga så här att det var väl ganska normalt antal
medlingar. Det är liksom inte så konstigt
med 14 medlingar, men det som var lite udda jämfört med
tidigare år att då brukar det ofta liksom bli medlingar på de
här första stora avtalen så slut för första är det som industrin
som blir överens om sina löner och sen strax efter det så
brukar hela handen och det är ett stort avtal förhandla sina
löner och sen hela liksom hotell och restaurang.
Som också är ett jättestort avtal och sen har vi hela
transportsektorn och byggsektorn och ofta så brukar det bli
medlingar ganska snabbt på de här stora avtalen.
Men den här gången så blev de överens och de medlingarna som
kom kom senare och var på ganska små avtalsområden och det.
Det är väldigt ovanligt att parterna liksom tog ett sådant
stort eget ansvar för avtalsrörelsen.
Och sen är det så att ja att det stökar till sig på en del mindre
avtal. Det är inte så konstigt det
liksom det är mycket som ska klaffa för att man ska bli
överens och att det inte blir att man inte går i mål på alla
områden tycker jag är helt normalt och inga konstigheter
med det. Men på det sättet var det en
ovanligt lyckad avtalsrörelse eftersom man liksom så många
klarade bli överens trots att det var så svårt.
Tycker du att det är konstigt att för givet att liksom att
facket bara finner sig i de här lite lägre?
Vi, jag har ju träffat en del fackförbund från andra länder
och de säger liksom så här, men vi måste.
Man måste ha reallöneökningar. Det har varit era hållning och
och även om de kanske vet att det kanske inte är så bra i det
långa loppet att försöka springa efter inflationen för de tänker
så här, annars blir medlemmarna så arga eller besvikna.
I Sverige, så det var ju inte så här självklart.
Vi har ju inte haft inflation på länge så att ingen visste ju
riktigt hur de tunga fackförbunden skulle hantera den
här situationen. De hade ju inte heller varit med
och förhandlat under hög inflation tidigare, men men
ganska tidigt så sa if metall som ju är de som sätter ett
märke och unionen som också är liksom viktiga, väldigt viktigt
fackförbund i det här industriavtalet som är tidigt
ute att när vi måste utgå från att inflationen liksom
långsiktigt kommer vara på 2 %. Och att vi ska inte försöka
springa ikapp den. Vi har utgått från 2 % när
inflationen har varit lägre och nu får vi utgå från 2 % även när
den är högre. Man kan väl säga så här?
Det var ju många som blev lättade att facket hade den
liksom ingången för att. Det har ju verkligen bidragit
till att vi nu kan också få en snabb inflationsnedgång för att
hade man liksom hamnat helt annorlunda så så lönspral
liksom? Ja, men precis så att att man
valde den linjen har gjort att det liksom har varit har
snabbare fått en inflationsnedgångsnedgång och
också att Riksbanken. Inte kände att de måste höja
räntan heller, alltså de höjde ju räntan förstås, men de
slutade ändå redan under hösten och nu har man sagt att nu är
ränte toppen nådd och de har ju också hänvisat till att.
Nej, men lönebildningen fungerar väldigt bra.
Nu behöver vi inte ta i med ytterligare räntehöjningar.
Ja, så kan jag alltid saker hända, så jag menar det hänger
ju ett löfte för framtiden. Men signalen är ju ändå att det
vi har kunnat göra i Sverige har vi gjort rätt så att det är
liksom en otrolig styrka för vår modell och man kan väl säga så
här att. Jag har ju träffat väldigt många
fackförbund efter avtalsrörelsen.
Vi har varit på runda, haft lite uppföljande samtal och analys av
avtalsrörelsen och det är ingen som säger att att deras
medlemmar är väldigt besvikna utan det märke som blev var ju
ändå på en högre nivå än vanligt.
Löneökningarna brukar ligga på lite drygt 2 % och den här
gången så blev det 4,1 % för för det här året och det upplevde de
flesta medlemmar att det här ändå var ja, men en bra
löneökning och att det verkar inte vara speciellt mycket
kritik mot det utan man tycker det verkar vara bra helt enkelt.
Det här med märket det. Det nämnde du här att att
industrin sätter märket och många menar ju att det fungerar
väl, men andra är ju kritiska då menar de då att märket gör det
omöjligt att rätta till brist i orättvisor, för svaga grupper på
arbetsmarknaden tycker du att det stämmer?
Nej, men jag, jag tycker faktiskt inte det och när man
kan intuitivt kan man tycka att det verkar det borde vara så.
Men man kan väl säga att det? Det har ju också en effekt av
att man får oftast märket även om man är i liksom en dålig
sits. Förra gången då förhandlade man
löner mitt under pandemin och förstås så gick det ju
jättedåligt för hotell och restaurang och den där perioden.
Och trots att de liksom typ inte hade några kunder och så så fick
de ändå en löneökning i takt med märket och det skulle de ju
aldrig fått om man inte hade haft den här modellen.
Då hade de ju hamnat närmare noll skulle jag säga.
Men sedan är det också en del, liksom i offentlig sektor som
tycker då. Ja, framförallt kan man säga
kvinnodominerade yrken där man har liksom en längre
högskoleutbildning. Där är det många som säger att
nej, men vi borde ha mer än märket vi är liksom har för låg
lön och om man tittar på utvecklingen under liksom en
längre tidsperiod så kan man se att det här är grupper som
faktiskt också har fått mer än märket.
Både sjuksköterskor och och. Lärare hade en liksom en bättre
löneutveckling än märket mellan 14 och 19.
Nu ser det lite annorlunda ut för några kommunerna dålig
ekonomi så att det är inte så att att ingen kan få mer utan
självklart kan vissa grupper ändå få mer.
Men men det är ju inte så att man liksom i avtal man kan inte
strejka sig till högre löneökningar och det är väldigt
viktigt för modellen för att det är klart att kan man det kan man
liksom bråka sig till det så är det ju inte lärarna som kommer
vara vinnare för det. De stoppar inte hela Sverige
tonstrejkar, men det gör ju förstås andra grupper som de
hamnarbetare. De som kör lastbilar, men de har
ju enorm makt genom att vidta stridsåtgärder och det är ju de
som är vinnare på att man inte har något märke skulle jag säga
inte offentlig sektor. Ja intressant gå tillbaka till
det här med köpkraften då att att en urgröps för ett enskilt
år. Det är ju såklart lite tråkigt
då och kanske något man ändå får acceptera.
Men tror du att det kommer finnas en fortsatt förståelse om
nu inflationen skulle ta fart igen, liksom att att ett år till
blir så här? Nej, det är klart alltså.
Det finns ju en gräns när man och då är det liksom det som
händer då. Det är ju att man inte tror på
inflationsmålet längre och det är klart att att nu kan vi se
att de gör ju enkätundersökningar.
Riksbanken för att kolla om vad liksom, vad tror vi om
inflationen? Och då kan man säga att det har
ju varit väldigt stabilt. Svenska befolkningen tror att
inflationen kommer ligga på 2 % och så länge man tror det så har
ju det väldigt positiv effekt, för då är man inte heller så
angelägen om om man höjer lönen väldigt mycket.
Men det är klart att att nu ser det ju ganska bra ut, vi kan se
att vi mäter ju liksom reallöneutvecklingen.
Och löneutvecklingen varje månad och nu är det ju nu verkar det
vara slut på på reallönesänkningar om man tar
bort effekten av räntan och det mesta tyder ju på att vi kommer
se ökade reallöner igen nästa år.
Men det är klart att skulle det bli en inflationschock till på
grund av av vad som händer i Mellanöstern nu och så där?
Ja, det det skulle vara jobbigt. Jag menar, det är verkligen att
att det har gått så bra i med svensk lönebildning under det
här året hänger ju lite grann ihop med att vi ser ljuset i
tunneln. Vi har haft en jobbig period, vi
accepterar det, men nu så går vi moteriallöneökningar igen.
Och det är klart att att skulle komma en en chock till så är
det. Ja, det är jobbigt för modellen.
Och när det är dags för avtalsförhandlingar då är ju
oftast lönerna liksom i fokus. Men det pågår ju andra typer av
förhandlingar också mellan arbetsmarknadens parter, till
exempel om pensioner och arbetstider.
Men jag tror att löneökningarna är svåra att komma överens om
eftersom de är så inflationsdrivande.
Ja, men det är klart att det är ju liksom det som det som var
svårt tror jag. Det var ju det att man inte
riktigt. Man visste inte hur hur?
Inflationen skulle utvecklas sig och det är klart att.
Nu minns vi ju nästan inte riktigt hur det var förra våren,
men då var det ju en en mycket större osäkerhet kring både var
toppar inflationen för vi har ju fortfarande liksom i en II en
uppgång och hur snabbt kommer det vända neråt både det där var
osäkerheter och det gjorde ju att det var liksom svårt att
veta. Vad är rätt nivå på
löneökningarna? För jag tror man tänkte från
både fack och arbetsgivare att att när vi går ut ur den här
avtalsperioden då måste vi ha reallöneökningar uppåt igen för
att annars kommer vi få stora problem.
I nästa avtalsrörelse och man visste inte hur det här skulle
se ut och det var ju inte. Jag visste inte heller så att
jag tyckte det var det var. Det var en tuff match för dem
att sätta ner foten kring vad. Vad ska märket vara?
Då landade de på första året 4,1 och sen 3,3 andra året och jag
tror att det var 1, 1 1 bra märke på många sätt alltså.
Dels blev det en ändå en rejäl löneökning förra året och det
spelar ju stor roll, man hade haft det kärvt och det kändes
liksom bra, men vi fick också att det blev liksom tydligare
att det var lägre andra året, för då borde inflationen vara
lägre. Skapade också liksom en en ja,
en stor acceptans tror jag och just nu så ser det ju ut som att
det här landar väldigt väl. Inflationen har gått ner, vi är
nära nära 2 % nu så att nu är det bara att hoppas att det inte
händer något otrevligt II vår omvärld som gör att det här
ändrar sig igen. Men just det här med
löneökningstakten. Den är ju väldigt uppmärksammad,
inte minst eftersom vi har haft inflation, men att man också
förhandlar om pensioner. Det är ju inte riktigt lika
uppmärksammat och här är det ju ändå så från 2013 och framåt så
har det ju blivit vanligare med avtal om deltidspension eller
flexpension som det heter. Från början var det ju främst
mansdominerade branscher, men sen har det kommit att omfatta
allt fler och de här avsättningarna som man kommer
överens om. De är ju olika stora i beroende
på avtal och det kan ju leda till att skillnaden i
genomsnittlig total pension mellan olika sektorer ökar.
Är det problematiskt att det skiljer sig åt eller är det bra
att tjänstepensionen ökar? Ja, men.
Jag tror att det är bra att de ökar.
Man kan väl säga att när man liksom skapar det nya
pensionssystemet om det det gemensamma offentliga, då trodde
man ju inte att livslängden skulle öka så mycket som den har
gjort så att liksom pensionen. I, det är allmänna.
Systemet har ju liksom blivit lägre än än vad man trodde när
man gjorde den stora pensionsreformen, men vi ville
alltså all den tid vi lever längre.
Vi vill inte arbeta och då är det ganska bra att att liksom
tjänstepensionen blir högre och då det sker större avsättningar
där och det gjorde även i den här avtalsrörelsen var det flera
som som valde att i de här av de här 4,1 procenten i höjningen så
valde man att att ta en del av det för att höja
tjänstepensionen och det gjorde man på ganska många avtal på på
bland tjänstemännen, men också en del på på arbetarsidan.
Avtal och jag tror att det är bra att man gör det, men jag
tror att det är lite problematiskt att det har blivit
så stora skillnader för vissa grupper har ju valt hela tiden
att satsa lite mer på pension och andra har hela tiden
fokuserat på att få upp lönen istället och det här gör ju att
det blir liksom allt större skillnader.
I början var det ju liksom hade nästan alla samma tjänstepension
och nu har det blivit ganska stora skillnader mellan de som
har mest och de som inte har alls någonting.
Förutom det här liksom LO svenskt eller LO saffa avtalet
då de flesta tänker kanske inte så mycket på det när de är i
förvärvsarbete. Pensionen är långt bort, men det
är klart när man går i pension så blir det, det blir stora
skillnader skulle jag säga. Och det omfattar väldigt många
människor idag om man tittar bara på de 4 stora
tjänstepensionsavtalen så är det åtminstone 3 miljoner människor
som omfattas av de här högre pensionsnedsättningarna och här
har man ju valt olika lösningar också.
I vissa fall så är det ju det centrala avtal och i andra fall
så är det ju på på branschnivå. Det senare är det i de privata
sektorerna och centrala avtal i offentlig sektor finns det
styrkor eller nackdelar med centrala avtal eller
branschavtal när det gäller just pensioner.
Jag är väl. Som du tycker att det är fördel
med centrala lösningar. Jag landar ofta där.
Svenskt näringsliv har ju blivit en liksom en mer aktiv part och
men det var de inte en gång i tiden utan när industriavtalet
var ganska nytt 97 då ville man liksom att göra saker på
branschnivå. Man ville inte göra någonting på
central nivå och då blev det väldigt stora skillnader och det
är liksom skillnad på så många olika sätt alltså.
Det är ju de har ju utformat de här systemen på olika sätt i
olika branscher och jag tror att att enhetlighet har stora
fördel. På alla möjliga sätt och ett ett
stort fördel i Sverige att vi har liksom de flesta system är
gemensamma. Det är ju liksom att det är
väldigt lätt att byta jobb för man vet att byter jobb.
Jag har jobb så får jag samma typ av tjänstepension även på
det här jobbet och de här systemen lirar ihop och så
vidare så att man liksom låser inte in anställda hos en
speciell arbetsgivare till exempel.
Och det räcker att folk tror att de blir av med något för att de
det kan vara illa nog att man liksom misstänker att man
förlorar något och vi vill ha rörlighet på arbetsmarknaden.
Det är bra alltså oftast så vinner man som individ också.
Man vågar byta jobb även om man börjar bli lite äldre.
Så att alltså det är svårt att ändra tillbaka något som har
blivit så här väldigt olika, men att det finns en del problem med
det också. Vissa skillnader?
Ja, det får man kanske leva med och att det har blivit så här.
Det som det är. Men jag tror det vore bra om jag
får lite större likheter och särskilt då kan man se på för
privatanställda arbetar i alla fall, då är det ju framförallt
män manliga områden som har mer i pension mellan kvinnor har det
II lägre utsträckning och det tror jag liksom är väldigt
negativt att det blir så stora skillnader i pensionsutfall när
man blir äldre. Så problemet är just när jag
byter jobb då om jag tolkar det rätt att jag behöver inte bara
kolla upp att det är en arbetsplats där det finns
kollektivavtal eller där jag på annat sätt får tjänstepension
utan också hur stor den avsättningen är.
Ja alltså, egentligen borde man göra det och men, men många
inser ju inte riktigt hur stora skillnader det är och det är ju
också ett problem att man inte ens vet om de här, de här
skillnaderna man man känner till kanske att det finns en
tjänstepension men inte att de kan liksom se så olika ut för
olika olika arbetsplatser. Jag, jag tror det vore bra om
man liksom skulle kunna få lite större enhetlighet och lite mer
lika regler. Pensionen.
Kan ju också bli en stridsfråga i avtalsrörelsen faktiskt. 2016
så gick ju vågorna höga om just flexpension och det var ju
unionen som varslade om strejk med anledning av förhandlingarna
med Almega. De hade strandat då sen löste
man ju det här. Men spelade ni på
meningsinstitutet någon roll här eller kan du minnas någon annan
gång när pensioner har lett till starka känslor?
Fackförbund mot. Nej, men precis jag var.
Det var ju före min tid då hade inte jag tillträtt som
generaldirektör, men men jag vet att det var medling på en mängd
olika områden samtidigt och då behövde man se till att de här
medlingarna också gick i takt så att man liksom landade på
ungefär samma samma lösning. Jag kan lite detaljerna, men det
var ju en jätte en jättestor fråga och jätteviktigt för
unionen att man liksom skulle få igenom det här på på på alla
avtalsområden, vilket ju är bra då tycker jag eftersom jag
tycker att det kan vara fördel att det är lite likadant.
Men sen var det även i förra avtalsrörelsen sänkte man ålder
för när man skulle börja betala in pension.
På LO området förut var det 25 år, så tror jag man sänkte till.
22. 22 tack och det spelar ju också stor roll för att att LO
grupperna jobbar ju ofta i ganska stor utsträckning redan
tidiga år och det man tjänar in tidigt blir inne liksom
förväntar sig under lång period, så det är värt väldigt mycket
för individen. Det var verkligen inte
okomplicerat, för då var det ju så att det där kostade olika
mycket på olika avtalsområden. Har man bara äldre anställda
eller har man liksom inga som under 25 så var det ju nästan
gratis att göra det här medan då om man till exempel för.
Visita som då har hotell och restaurang har ju jättemånga
unga som jobbar, så för dem var det dyrare, så det där var.
Går man inte in i alla detaljer, men det var i alla fall det var
väldigt komplicerat att få plats, men men man tyckte från
LD sidorna att det var väldigt viktigt att det skedde.
Men du om inbetalningarna till den allmänna pensionen skulle
bli högre, tror du att avsättningen till flexpensionen
då kommer att avstanna i kommande avtalsrörelser?
Det är en icke fråga. Vi får se det.
Det är svårt att säga alltså. Hittills har man ju tyckt att
det har varit väldigt viktigt att att göra det här, men det är
klart att att skulle man lägga på en ytterligare procent,
liksom i det allmänna systemet så blir det ju lite.
Högre pensioner och det kanske? Blir att det är lite mindre
trycker i den här frågan under en period i alla fall med.
Stigande med livslängd så vill ju politikerna i alla fall att
vi alla ska jobba längre för att pensionen ska räcka till gärna
till 66 eller 67 år eller ännu längre och rätten att ha kvar
sin anställning. Den här så kallade lasåldern.
Den är ju numera 69 år, men samtidigt av många av de avtal
och också många av de avtal som som ny tecknas i fjol så
innehåller ju många av dem rätten att gå ner i arbetstid
från en viss ålder, inte sällan från 61 eller 62 år.
Innebär det att staten och arbetsmarknadens parter i någon
mån pratar med olika röster i den här frågan eller är det en
förutsättning att man kan jobba deltid på på slutet för att orka
längre? Hur ser du på det det?
Är svårt att säga och jag liksom det är väl jag tror att det är
så man resonerar från från facklig sida, men då det är
framförallt tjänstemän som har drivit detta, att att det här är
ett sätt att kunna vara kvar längre så att men vilken effekt
det har blivit tycker jag det är lite svårt att säga.
Jag har inte sett det, men vi kan ju se att att andelen är
äldre som arbetar har ju ökat kraftigt.
Det är ju väldigt stor skillnad jämfört med tidigare, men men
många av de kombinerar ju att ta ut pension och arbeta samtidigt
och jag tycker inte det alls är en dum idé.
Det kan ju vara ganska skönt att veta att man har en en trygg
ekonomi, men man kan förbättra sin ekonomi ytterligare med att
jobba oftare liksom låg skatt också.
Man jobbar när man är äldre. Folk hanterar det här på väldigt
olika sätt och det viktiga är ju liksom att de som vill jobba när
de äldre känner att de är liksom efterfrågade och kan göra det
och att det lönar sig från en enskild.
Du las regler gjorde det om för några år sedan och idag har vi
laglig rätt att arbeta ända till 69 år.
Men tjänstepensionerna hänger inte riktigt med, inte i alla
fall i privat sektor skulle jag vilja lyfta.
Det blir så att det blir ett A och B lag i framtiden och att
det är enbart de som har stark ställning då på arbetsmarknaden
också med friska orkar med den högre pensionsåldern.
Vad tror du? Så kan det definitivt bli, men
samtidigt så så det är ju. Det är lite spretigt så där.
Jag tror att jag kommer ihåg att man från Los sida gjorde någon
studie när de skulle titta på några faktisk pensionsålder ILO
grupperna och de utgick från att alla skulle alla sluta ganska
tidigt och sen visade det sig att vissa grupper som exempel
byggnadsarbetare jobbade ganska länge.
Och det var ju att det fanns en liksom en stor efterfrågan på
byggnadsarbetare. Man kan tycka att det verkar
vara ett väldigt fysiskt tungt jobb.
Men är man äldre och erfaren så kan man liksom undvika en del av
de där mest fysiskt krävande delarna och man använder huvudet
istället. Lite mera som man då har kan
jobbet bättre så att det det är verkligen inte självklart vilka
som vill och kan jobba jobba längre och vilka som slutar
tidigt. Nu verkar det vara en del liksom
mer kvinnodominerade jobb där man slutar tidigare snarare.
Man får väl följa utvecklingen och och det gör ju väldigt
mycket för en framtida pensioner att man inte tar ut den för
tidigt. Så att det är väldigt.
Viktigt att hitta gärna yrkesliv på det sätt du önskar men
påbörjar inte uttaget för tidigt kanske och kan du arbeta så gör
det förmodligen en en positivt inslag på din livsinkomst.
Ja, men verkligen. Det är definitivt sant och att
man man ska inte hasta ut ur arbetslivet tycker jag utan
liksom och många gånger så kanske man slutar med det det
jobb man hade, men börjar göra något annat också istället,
liksom att det finns. Man ska vara lite liksom ha ett
öppet sinnelag för hur man hur man ska jobba, att man inte bara
slutar tror jag utan man funderar på liksom vad vill jag
egentligen göra med den här tiden?
Det har vi ett kommande poddsavsnitt om om omställningen
i den senare delen av yrkeslivet, men ni följer
arbetsmarknaden i stort och då är det ändå så att 9/10 jobbar
på arbetsplats med kollektivavtal och så har det
sett ut under en längre tid med viss variation då, men bland
många små och snabbväxande företag så brukar det ju
framhållas att kollektivavtalen är oflexibla och man kan ju
täckta tjänstepension och andra försäkringar utanför
kollektivavtalen med vad. Vad handlar den här kritiken?
Om. Jag vet inte riktigt alltså.
Vi har ju vi följer här med kollektivavtalstäckningen och om
man tittar på på traditionella LO yrken så är det en hög grad
av kollektivavtal, alltså det det ser det ligger väldigt högt,
däremot bland tjänstemän i tjänstesektorn.
Mycket IT konsulttjänster, lite information alltså.
Där ser det där är det betydligt lägre.
Stockholm är också mycket lägre kollektivavtalstäckning än än
andra delar av av av Sverige, de flesta som som inte har
kollektivavtal har ju oftast en lön som är helt i paritet med
andra. Det är inte så att vi har liksom
de som inte har kollektivavtal har väldigt dåliga löner utan de
ligger på på en rimlig nivå. Det som är svårt för en enskild
avgöra, det är ju sker tillräckligt stora avsättningar
till min pension och är det liksom ett kostnadseffektivt
system Jag är med i alltså det. Det är liksom riktigt svårt att
avgöra och har man kollektivavtal så vet man att då
får man en tjänstepension som är rejält stor och förvaltat på ett
väldigt bra sätt skulle jag säga.
Och det är det man inte vet. Det dyker ju upp såna här lokala
varsel med jämna mellanrum och då är det då att ett fack som
kräver kollektivavtal med av en arbetsgivare som inte har
kollektivavtal. Då medlar vi de tvisten också
och då brukar alltid arbetsgivaren säga att de har
minsann bra tjänstepension. Det är inget fel på det här
systemet. Problemet är att det är nästan
omöjligt för den anställde att veta om det här är tillräckligt
bra eller inte. De kommer alltid säga att det är
bra, men man vet inte om det är sant så att.
Så bättre genomlysning av individuell tjänstepension
generellt om man behöver vara mer man behöver så att säga om
sig och kring sig. Man måste verkligen liksom
försöka få second opinion på. Stämmer det här att den här är
tänk att bra som det det? Kan ju vara så att arbetsgivaren
själv inte heller riktigt har koll på om det är en bra lösning
eller? Inte.
De har vi någon kontakt med 1 bank och banken säger att det
här är en bra lösning och de liksom funderar inte så mycket
mer på det. Eller en mäklare eller något?
Precis ja nej, men det är faktiskt svårt att alltså det
man vet, det är ju liksom att de här kollektivavtalade
tjänstepensionerna de är bra, men att det är faktiskt inte
liksom så enkelt för en person, en enskild anställd eller till
och med 1 egen företagare att veta om den där den här den
andra tjänstepensionen är tillräckligt bra och oftast är
det ju liksom mycket högre avgifter och höga avgifter.
Det är verkligen äter upp pensionskapitalet och det vet vi
att de är ju låga i de här kollektivavtalade
tjänstepensionerna. Du vi gör en en
kompensationsgradsrapport varje år på min pension tittar liksom
på hur pensionerna ser ut framåt för kommande generationer och
glädjande nog så ser vi då att och nittiotalister då?
Då börjar faktiskt skillnaderna mellan pensionerna, för män och
kvinnor i jämna ut sig. Det var till och med så att
nittiotalisterna där ligger kvinnorna lite högre faktiskt än
annan till fantastiskt. Ni gör ju också löpande såna här
jämförelser, hur ser har ni sett samma trend?
Eller? Nej, alltså, vi har vi tittade
på. Vi gör gjorde en rapport om
jämställda inkomster förra året och då tittade vi också
pensionsinkomster och då kunde vi se att att pensionen är ju
mer ojämställda än inkomsterna, arbetsinkomsterna och det finns
ju flera skäl till det. Dels är det ju liksom pensionen.
En spegling av ett arbetsliv som ju var mer ojämställt tidigare.
Men sen finns det ju en del också det här med att
pensionsavsättningen har sett olika ut för olika grupper och
att vissa grupper har halkat efter vad gäller liksom hur
mycket tjänstepension som betalas in så det finns flera
skäl till att det är ojämställt. Men men jag vi.
Skulle egentligen vilja ha ännu förbättra vår statistik här nu
ännu mer kring liksom pensionsavsättningarna.
Det har vi inte riktigt koll på ännu.
Det vore liksom spännande att utveckla vår lönestatistik med
att ha med även det här. Det är ju liksom en väldigt
viktig del av av arbetskraftskostnaden som spelar
stor roll för den enskilde, men intressant att höra att
skillnaden är mindre. Du får titta på på vår hemsida
där lägger kompensationsgradsrapporten.
Absolut jätteroligt? Ja, verkligen.
Det tycker vi också. Vi blev väldigt glada när vi såg
den där trenden att den äntligen var bruten.
Och i Sverige verkar arbetsmarknadens parter oroade
över att EU lägger sig i lönebildningen.
Finns det en risk att svenska löner i förlängningen närmar sig
minimilönerna i andra länder? Att det blir en ny norm här i
Sverige också eller kan det vara bra att vissa branscher faktiskt
får minimilöner eftersom vi saknar lagar för det i Sverige?
Vi håller ju på nu med att att så kallat implementera
minimilönedirektivet i Sverige. Det var ju jättestor tveksamhet
kring det här direktivet. Men Sverige var ju väldigt aktiv
i de här förhandlingarna så att vi blir ju inte påtvingade några
minimilöner i Sverige, men däremot så måste vi rapportera
varannat år till eller alla EU länder måste rapportera in och
då ska vi rapportera in kollektivavtalstäckningen.
Och hamnar vi under 80 %. Nu ligger vi på ja närmare 88
faktiskt. Då måste vi liksom också göra en
handlingsplan för att få upp kollektivavtalssträckningen, men
vi är ganska långt från den nivån, men sen ska vi också
rapportera in hur de lägsta lönerna ser ut och också hur
liksom hur skillnaden är mellan de med och utan kollektivavtal
är vad gäller löner och det var en utredning som tittade på det
här och de föreslog att att det är Medlingsinstitutet som ska
göra den här rapporten så att vi håller på.
Vi har inte fått uppdraget från regeringen ännu, men vi har
börjat göra en del förberedelser kring det här.
Just nu tycker jag att om vi tittar på liksom hur hur ser det
ut i Sverige så är det ju väldigt få som har låga löner i
Sverige så att även om det bara är liksom 88 % som har
kollektivavtal så är det inte så att 12 % har låga löner utan det
är väldigt få som ligger liksom under man brukar använda mått
som 60 % av medianlönen till exempel och vi har 1 % ungefär
som ligger där. Den största gruppen där det är
artonåringar som som jobbar inom hotell och restaurang för deras
kollektivavtal ger de löner på den nivån då?
För artonåringar och det här betyder ju inte att det inte
finns folk som har jättedåliga villkor i Sverige, men de är
oftast på en helt svart arbetsmarknad.
De har sällan liksom arbetstillstånd i Sverige, så
jag ser att det är mer en fråga om liksom en
arbetslivskriminalitet det. Det funkar inte att sätta
minimilöner för att lösa de problemen, för det är liksom man
vill väljer ju bort all lagstiftning och då ska man nog
antagligen välja bort även minimilönerna så att det är
klart att att liksom man behöver vara vaksam på EUS ambitioner på
det här området. De har lite svårt att förhålla
sig till vår modell. De tycker att det är liksom.
En udda fågel. Ja, men det, det är sant.
Både vi och Danmark är avvikande.
Nästan alla andra länder har liksom modeller med minimilöner
eller så så kallade allmängiltigförklarade
kollektivavtal. Alltså så här har man ett avtal
i en viss bransch så måste alla följa det avtalet fast liksom
enligt lag. Och det är förklaringen till
varför vi inte heller har någon livskraftig, liksom diskussion
om obligatorisk tjänstepension i Sverige heller för att
kollektivavtalstäckningen är så pass god och även de utanför
kollektivavtalen har helt okej löner på det stora hela hela och
även de har. Inslag av individuella
tjänstepension och så nä men. Precis och och det man märker.
Det finns ju också ganska många som liksom frivilligt ansluter
sig till exempel till foras tjänstepension och så där så att
det finns ett och det där finns har vi inga riktiga siffror på
men jag det är också 1, 1 1 grupp som inte är obetydlig
skulle jag säga så att ja nej, men precis så att vi har en
annan diskussion och det är ju liksom för att vi har ett sånt
fortfarande i Sverige har en sån hög kollektivavtalstäckning helt
utan statlig inblandning faktiskt.
Så lyckas man upprätthålla det här.
Sista frågan då, vilket är ditt bästa pensionstips?
Ja, men det är väl att att jobba på ett ställe med
kollektivavtal? Det tror jag är nummer ett
faktiskt. Då slipper man fundera så mycket
själv utan den här sparande till 1 passion går med automatik och
sen är det väl att jobba på ett roligt ställe där man vill
fortsätta att jobba länge så att byta jobb om det är för tråkigt
och se till att man hamnar på något ställe där man trivs så
att man också kan vara kvar i arbetslivet.
Vad bra tips tycker jag stort tack för ett intressant samtal.
Tack, det var väldigt kul att ha dig här.
Då ska vi gå över till veckans fråga och den kommer ifrån
Veronica som vill gå ner i arbetstid och ta ut en del av
sin tjänstepension. Och till skillnad då ifrån sin
make som har många olika tjänstepensioner så har hon
sparat allt på samma ställe, säger hon.
Men nu undrar hon, måste hon ta ut alla tjänstepensionerna till
100 procent? Ja i många fall så är det
utbetalning i full takt som gäller.
Men i vissa fall i vissa avtal så finns det möjlighet i
försäkringsvillkoren till partiellt uttag som det heter
och då innebär det att man går ner i motsvarande arbetstid före
65 år så att om jag till exempel minskar mina arbetstid med 20
procent, då kan jag ta ut högst 20 % av mitt
tjänstepensionskapital. Och när man väl har påbörjat det
här partiella uttaget då kan man inte ångra sig sen och gå upp i
arbetstid, så det ska man ju då vara vara medveten om man.
Kommer på att man vill jobba mer då och sen är det ju så att.
Om man täcker sitt inkomstbortfall genom ett tidigt
pensionsuttag så väntar normalt en lägre inkomst livet ut.
Så därför gör man ju klokt i att kolla upp vad som är möjligt och
hur hur det påverkar din samlade inkomst nu om några år och livet
ut. Då har hon fått svar på den
frågan och det var allt för oss idag.
Tack för att du har lyssnat i avsnittet har du hört Irene
venemo, generaldirektör på Medlingsinstitutet dan adolsson
Björk och mig Maria Eklund är från min pension och min
pensionspodden produceras av min pension som är den oberoende
tjänsten i samarbete mellan staten och pensionsbolagen där
du kan få bättre koll på dina pensioner helt gratis faktiskt.
För staten och pensionsbolagen står för våra kostnader.
Fler spännande avsnitt tittar du vid kanaler där poddar finns sök
på min pensionspodden i din kanal så dyker vi upp till
exempel i Spotify eller itunes. Kom ihåg att följa min
pensionspodden så får du push när vi släpper nya avsnitt.
Om du har en fråga som du vill att vi tar upp ett framtida
avsnitt så mejlar du den till podd att min pension.se jag
hoppas att vi snart hörs igen, ta hand om dig och din pension
till dess ha det så bra hej.